186 



Det lärer blifvva omöjligt för en Planteur at plantera en hel 

 Sokn. Den bonden, som ej får något planteradt, tror sig fådt nya 

 pålagor fruktlöst. Skogen wäxer ej så snart; de unge uppwuxna 

 skogsträd efter några åhr afhuggas till ärtris, eller om Löfträd ej 

 nog fredas, så föragtar Bonden alt sammans, då han ser dem 

 förgås. 



Mon det ej wore bättre at först i församlingen obligera någon 

 StåndsPerson, hälst Präst wid kyrkan, att hos sig begynna med 

 Planteringen; Bönderne som ginge förbi fingo se det; deras barn, 

 som hos StåndsPersonerne tjente, måtte exsequera sin husbondes 

 befalningar om planterande och såleds wänjas därmed: jag tror 

 säkerligen, att Bönderne efter några åhr, då de sedt effecten, toge 

 an Planteringen sjelfmant. Gossarne, som lära sig läsa hos Klåc- 

 karen, kunde om Wåren lära på en timma konsten at ympa och 

 oculera uti Runnar &c., och då de kunde konsten, altid wärkstälte 

 de den, då de blefwo Bönder. Will Herr Grefven och Landshöf- 

 dingen få Bönderne helt eldade, at med drift och åhåga lägga 

 handen wid denna träs plantering, så bör man skaffa sig käppar 

 af frisk Poppel och Apel, at sätta dem tidigt om Wåren, då Bön- 

 derne få se dessa träd innan 4 å 5 åhr skjuta opp till massive 

 stammar. Eller at sätta quistar af röda Widet,^ som så lätt wäxer, 

 och straxt gifwer Landtmannen till wedjor, band, och alt som be- 

 höfs till bindning wid basar, Ladtak &c. det aldra nyttigaste. 



Barrträd sås allra lättast, äfwen som Björk, men utan at wara 

 instängde några åhr nedtrampas och ännu små fördärfwas af Bo 

 skapen. 



Cronträd af Alm, Ask, Lind, Lönn, måste sås i någon in- 

 stängd hage, och flyttas efter Åldern, om de skola blifwa artige at 

 plantera wid gårdar och i Alléer. 



Äppler, som planteras, borde endast tagas af SurApel och 

 ympas, så de så lätt tola wintrarne hos oss, som de andra ofta för- 

 gås, och skadas ej af Mullwadar. 



framhärdar med all wördnad 



Högwälborne H:r Grefwens, Landshöfdingens 

 och Gommendeurens 



ödmiukaste tienare 

 Upsala 1767 Carl v. Linné, 



d. 10 April. 



