193 



För allting beder jag få weta sammanhanget af denna cuculus, med 

 hwad mera Hr Professoren sjelf finner tjenligit att stilla detta oför- 

 modade owädret. 



Jag förblifwer oaflåtel. 



Hr Professorens 



hörsamste tjenare 

 Åbo d. 5 Jan. 1745. Sten G. Bielke. 



Linn. Soc. Vol. II: 8—9. 



* Att LiNirt kände sig i hög grad sårad af Siegesbecks beteende (jfr. 

 bref. .504 not. 4), är ganska naturUgl; som han åt ett nyupptäckt växtslägte kort 

 förut gifvit namnet Siegesbeckia, ansåg han sig med fog kunna beteckna denne 

 sin oväntade motståndare såsom >en otacksam gök». På en till Bjelke öfver- 

 sänd fröka|)sel skref han därför ej Siegeabeckia orientalia, utan Cuculus 

 ingratus; och att Siegesbeck, då han sått de med detta egendomliga namn 

 försedda fröna och funnit, att ur dem framkom den med hans eget namn för- 

 sedda växtarten, kände sig sårad, är ganska ursägtligt. 



562. 



Celeberrime D:ne Professor. 



Nuces aliquot Cedri Sibiric»* mitto, quas hisce diebus Petropoli 

 misit amicus. Adeo parvas antea non vidi. Ut recentes tamen mihi 

 missi sunt. In Sibiria iisdem in locis spongiosis pinguibus infra montes 

 ac abies nostra crescit. Larix summa cacumina et sterilia loca occupat, 

 cujus semina itidem expecto. Stercorationem abhorret utraque arbor, 

 teste hortuiano horti medici Moscoviensis. Opto provenianl hae nuces 

 et primus in Suecia eris, qui hane omnium arborum utilissimam mon- 

 strare potis eris. 



Optarem plura semina, quae ad amicum meum attonitum Sieges- 

 beckium ad reconciliandum favorem mittere possem. 



Vale et fave. 



Tuus totus 

 Aboae d. 14 Jan. 1745 S. G. Bielke. 



Linnés brefräxllng III. 



13 



