234 



Histrix; om Herr Archiatern befaller, skall jag ock öfversända beskrif- 

 ning på dem en annan gång; histrix skall vara rar. 



Jag bör icke glömma bort ett Naturalie-Gabinet, som är privat, mitt 

 emot det store nämnde öfver gatan ; det äges af en Tapetmakare vid 

 Bai-nhuset, som samlat derpå i 30 år; han är nu nögd att sälja allt- 

 sammans för 15,000 livrés; det är 3 Kamrar fulla med vackra samlin- 

 gar i Naturen. Det är besynnerligt att se, huru han samlat mycket 

 ihop af naturligt tycke och gout, utan att hafva läst heller studerat i 

 böcker. 



Ett annat Cabinet ännu har Apothecaren Hr Bomare,^' som skrif- 

 vit mycket böcker, copierat Hr Archiatern och Hr Wallerius; samlingen 

 skall vara rätt vacker, men mannen hålles af många för en charlatan. 



En Fransos, som bor här i samma hus, heter Lotier och är chirurgus, 

 har börjat göra ett utdrag på fransyska af Hr Archiaterns Amoenitates 

 Academicse. Herr Mozi har lånt honom dem. Han har alla 6 tomerne, 

 och väntar med längtan på den 7:de. Han tänker sedan låta trycka 

 denne Abregé. 



Jag bör ock nämna, att Hr Archiaterns arbeten äro otroligt dyra 

 här, som gör att de äro icke så allmänt kända; det kommer deraf, att 

 det är allenast en Bokhandlare, Hr Briasson, som har dem, och gör 

 monopolium ; dessutom är han den störste jude i bokhandeln här i Paris, 

 känd derföre öfverallt i hela staden. Det vore väl, om Hr Salvius arran- 

 gerade sig med andra. För de 6 tomerne af Amoenitates gaf Hr Mozi 

 2 Louisd'or heller 48 livrés, som gör öfver 20 plåtar i svenska pgr. 

 Lika fullt vill han hafva flere af Hr Archiaterns arbeten, och längtar 

 efter 7:de tornen af Amoenitates. Museum Regis Adolphi Friderici har 

 han alldrig sedt, det finnes icke här. Är Museum Reginae Lud. Ulr. 

 utgifvit? Herr Mozi ville gerna resa till Sveriget att rickta sig i Naturale 

 historien ; men han har lärdt af Hr Archiatern, säger han, att Männi- 

 skan är skapad att vara inträ tropicos, och derföre är han rädd, att han 

 gjorde emot naturen, ju mer han skulle eloignera sig ifrån dem. Men 

 nu måste jag sluta mitt långa bref, sedan papperet icke tillåter mig 

 nämna mer, än den odödliga vördnad, med hvilken jag lefver 

 Välborne Herr Archiaterns och Riddarns 

 ödmjukaste tjenare 



Björnståhl. 



P. S. Uti den disp. om Anthropomorphis, som jag såg i Upsala, 

 mins jag, att det stod i en note nämnt berget Ophir,^- som så mycket 

 frapperade mig, att idéen däraf ännu sitter qvar. Men i Amoenitat. får 



