308 



stranden af medelhafwet, upkastade af en storm. Animal är Limax, 

 som [hos] alla andre cochleae ; det gifwer eller rättare sagt består af en fm 

 slemacktig materia af purpur färg. Beskrifningen på nya Patellan^ kunde 

 blifwa ungefärl. således: 



Le Lieu — — — Funen wid stranden af medelhafwet ett stycke 



ifrån Algier. 



La forme Till formen är den lik en halfdel af ett i tu 



klufwit ägg, en halfwa af en oval form, litet 

 drygare wid ena ändan än wid den andra; i 

 toppen är den tillbaka bögd, recourbé. 



La grandeur — Den är eij större än helfften af en liten hassel- 

 nöt. 



La couleur — — — — Till färgen är den hwit mer och mindre. 



Les parlies exterieures — Den är fint randig, striata, ifrån toppen utföre 



till contouren, har i drygaste ändan en klysna, 

 remna, fente, som ansenligen distingverar den 

 ifrån alla andra Pateller och hwilken diuret 

 effter all probabilité brukar till anus eller som 

 andra Pateller bruka dess hol i loppen, som 

 efter analogie med Echini äfwen är deras anus. 

 Hwaremol de draga till sig födan af det de 

 äro fastade uppå samt igenom deras fina öp- 

 ningar eller ojämnheter i contouren. I öfrigl 

 är diuret en Limax, som fastar sig på ting af 

 en ganska fin superficies, såsom släta stenar, 

 träbitar och stadigare hafsörter. 



Jag skall nu med några ord i ödmiukhet beswara de öfrige puncter 

 i Herr Archialerns och Riddarens gunstige skrifwelse och spara resten 

 till andra tillfellen, då iag äger mer lid och lägenhet. 



Berget Atlas, i synnerhet de högsta kullarne, äro åtminstone i 4 

 månader af åhrel öfwerhölgde med snö, så att prospecten deraf under 

 den tiden är aldeles hwit. Det bebos af Mohrer, som man här i allmen - 

 het kallar Cabajler och hwilcka, ehuru de äro så när till Alger, dock äro 

 snart sagt halfftwilda, och måste Algeriske Regeringen altid med arméer 

 utfordra sin skatt af dem ; del är således ganska farligit för en Christen 

 att wåga sig längre än till foten af Atlas, som äfwen måste skie i godt 

 sällskap, om man eij skall risqvera. För alt få örter derifrån har iag 

 blott en enda ressource; del är att igenom sielfwa desse Gabajlerne, som 

 dagehn komma till staden att sälja dess producter, låta bringa mig säckar 



