317 



Nu emedan Kongl. Wettenskaps Academien i Upsala aldra bäst kan 

 gifwa des höggunstige och högtgiällande omdömme om det, som gie- 

 nom des egit bepröfwande, af trycket blifwit publicerat; så har jag ock 

 derföre i underdånighet understält Hans Kongl. May:tz ompröfwande, huru 

 wida Hans May:t skulle täckas höra samma sin wettenskaps Academie; 

 hwaruppå sedan denna remissen fölgt. Till K. Wettenskaps Academien 

 her i Staden har ock en dylik remiss blifwit lemnad, som uplästes till- 

 lika med suppliquen förl. lördags, uti Hans Excelhces Högwälborne Herr 

 Grefwe Tessins Högtgiällande närvvaro, samma dag han aflade des prsesi- 

 dium. Jag recommenderar ock till det bästa detta mål uti Herr Profes- 

 sorens gunstige befordran till befrämjande af Kongl. Upsaliske Wettenskaps 

 Academiens Hög-gunstige utlåtandeS ock med skyldigste högachtning städse 

 förblifwer 



Adel och Höglärde Herr Professorens 



hörsammaste tienare 



Georg Brandt. 

 Stockholm d. 13 Januari! 

 J746. 



Originalet finnes i Vetenskaps-socieletens i Upsala arkiv. 



' Sedan Krandt 1727 återkommit från en längre utländsk resa, öfverlog 

 han skötseln af Bergscollegii lahuratorium, där han träget egnade sig åt kemiska 

 undersökningar, .som snart förskafTade honom ett aktadt namn inom den veten- 

 skapliga verlden. Såsom ersättning för hans härvid hafda möda tilläts det 

 honom alt få beliålla det årsanslag af 300 dir smt, som 1721 vid utresan till 

 utlandet blef honom tilldeladt, och delta fortgick ända till December 17i5, då 

 Bergscollegium helt oförmodadl, med tillämpande af elt dittills borlglömdt bref 

 af den "'7 1727, beslöt alt med årets utgång indraga sagda understöd, som 

 »intet öfwerskrider en Laborantdrengs lön i förra tider». Brandt, som kände 

 sig kränkt häraf, vände sig dä till Kgl. Maj:l med anhållan om alt få behålla 

 denna lilla inkomst, isynnerhet som han »igenom långlig öfning och förfarenhet 

 fådt anledning til åtskillige flere nöllige röns anställande och behöfwer någon 

 lid til deras utarbetning, förr än de lil publici liensl kunna giöras kunnige». 

 Häröfver infordrades ullålande af Vetenskaps-akademien och Velenskaps-soeie- 

 telen; hvad den förra yttrade, finnes refereradl i bref. 217 not. 3. 



Huruvida det var Linné, som författade Societelens svar å den Kgl. re- 

 missen, har ej kunnat utrönas; osannolikt är delta dock ej, då han var Societe- 

 lens sekreterare och i bref till Vetenskaps-akademiens sekreterare om BnANDX 

 yllrat, alt »jag skall hielpa till hwad jag kan i Upsala socielet att förswara en 

 br:if karl». 



I sagda svar framhälles först kemiens stora vigt och nytta samt uppräknas 

 Alskilliga män i olika länder, hvilka vunnit ryktbarhet såsom framstående for- 



