318 



skare på detta område. Dessa voro dock nu döda, »men Tyske Nationen, som 

 i alla tider häruti mast arbetat för sina härliga Bergarters och Malmers skuld, 

 hafwer nu sin Gesner, Kranier, Pott, af hwilka dock ingen mera eger then mogna 

 insicht uti denna Wettenskap som bem:te D:r Brant». 



»Eder Kongl. Maijrstts härwarande Wettenskaps Societet har i flere åhr 

 ägt bemrte Brant til en wärd ledamot. Af honom är uti denna Societetens 

 acter åtskilliga rön införde af den wikt at sedermera hela werlden tagit dem 

 till rättesnöre; han har så grundligen undersökt semimetallerne, at ingen för 

 honom någonsin gådt deruti så långt; han har beskrifwit Zinckvitriolen, och 

 wist des härkomst, tydeligare än någon för honom. Utom det har han varit 

 den förste, som uptagit Zinck i fast klyfft och derigenom gifvit anledning til 

 Gallmeja, af hwilket slag sedermera så mycket uptäcktes i Swerige. Utom det, 

 hwad ofwannämde Doctors uti Höglofl. Kongl. Bergs Gollegio ingifna diarier 

 kunna om dess Gapacité härutinnan intyga. 



Thet skulle altså mycket bidraga så til denna nödiga Sciencens vvidare 

 uparbetande samt deras upmuntran, som theruti sä oförtruten flit och åhuga i 

 flera åhr nedlagt, om detta Stipendium kunde genom Eders Kongl. Maij:sts höga 

 nåd blifvira för Doctor Brandt än widare prolongerat; fördristandes sig denna 

 Wettenskaps Societeten til bewekande skiäl i underdånighet andraga, att som 

 här i Swerige äro många härliga Bärgwärk, och thesutom en stor dehl af Rik- 

 sens ungdom, som hafwer lust at uti Chemien och Bärgwäsendet söka framsteg, 

 och äfwen Eder Kongl. Maij:tts Wettenskaps Societeten hafwa både prydnad 

 och heder af slika rön, som med den lärde werden kunna communiceras, Eders 

 Kongl. Maij:stt wärdes i anseende til alt detta allernådigst tillåta Dr Brant 

 få längre nyttia detta beneficium, han innehafil, på det en så omistelig Man 

 mätte hos os kunna upmuntras til Riketz prydnad och af des mogna kundskap 

 en förmon pubUco tilflyta.» — Resultatet blef, att Brandts begäran bifölls, och 

 att han ända till sin död skötte laboratoriet. 



BRANDT, GEORG (d. y.). 



Föregåendes son, född 1739, inskrifven i Upsala universitets-matrikel 1750, 

 auskultant och e, o. kanshst 1757, proberare 1762, notarie 1764, protonotarie 

 1770, sekreterare med protonotarie-lön 1772, allt i Bergscollegium ; erhöll 1775 

 afsked »med bibehållen tur och befordringsrätt». 



618. 

 Edle Högachtad H:r Secreter. 



Med hiärtans rörelse har jag inhändigat sal. H:r Bergsrådets 

 Brandts^ dödeliga frånfälle, hwilket, utom det jag tager en besyn- 

 nerlig dehl uti Des hederwärda families afsaknad, så mycket mer 



