327 



* Se bref 561. 



^ Felskrifning i st. f. Peloria, hvarom Linnk utgifvit en disputation, som 

 ventilerats den 19 December 1744. 



* Mot sanningar, som faststälts pä grund af en omfattande och säker er- 

 fiuenhet, äro inga invändningar tillåtna utom sådana, som äro hemtade från 

 [vidgad] erfarenhet: först då bör en i öfverensstämmelse härmed begränsad 

 lärosals framställas. 



' Species Orchidnm et nffivium plontarum {Acta Soc. Scient. ad an- 

 num 1740, utg. 1744). 



621. 



Wälborne Herr Archiater och Riddare. 



Min högt ärade och käre Broder. 



Efter hemkomsten från mina visilations resor, först den 17 Martii, 

 kom min k. Broders bref af d. 20 Januarii öfwer hafvvet mig tillhanda. 

 Det fägnar mig hierteiigen at deraf se, det min welmening uti milt sidsla 

 blifwil så uplagen, som mit upsål warit. Men min k. Brors krasliga 

 hälsa och k. systers* opasslighel kan ej annat än oroa mig; Dock ser 

 jag af wekobladel, at k Bror d. 20 Februarii warit i Stockholm, hwil- 

 kel försäkrar mig om at bägges hälsa bättrat sig. Jag för min del har 

 redan blifwit så wan wed krämpor, at jag nu mera ej stort talar der 

 om: Men, de dageliga påminnelser jag deraf hafwer at giöra mig rese- 

 färdig, drifwa mig ock till all möjelig flit, at giöra från mig det, som 

 jag funnit för angelägnast. Deribland har jag räknat betänkandet om 

 waltuminskningen.* Jag bekenner för min Bror, at jag är derlill 

 auclor, fastän jag ej sätter namnet der på ; efter jag dermed icke far efter 

 någon heder, utan bara sanningen. Der under ligger ingen annan poli- 

 tiqve. Men at denna sak är mig mer än andra om hierlat, det kommer 

 deraf, at jag blifwit öfwertygad, det wattuminsknings hypothesen nog all- 

 mänt brukas emot den H. Skrift och reUgionen. Så sker det man i 

 mellan i Svverige: Men Telliamed^ och La Mettrie* hafwa lagt den å 

 daga. Efter nu den högste gifwit mig någon kundskap, som till detta 

 ämnes utredande hörer: Så har jag, i anseende till mit ämbete, funnit 

 mig i samwetet förpliktad och liksom af Guds försyn ledd och drefwen 

 att lägga handen der wed. Sedan jag länge, att säga sanningen, stretat 

 emot min öfwertygelse ; efter jag på ena sidan, för wenskapens skull 

 icke welat skrifwa emot min Bror, och å andra sidan wel märkt, at 



