• 28 



räka fä något enda exemplar deraf , betalas det med några Gnineer, tå al 

 exemplaret efter wårt mynt ibland stiger här till mot 300 dr kopp5^. Hor- 

 tus Upsaliensis åstundas högl. här. Jag kan ci säja, huru gladt bådskap det 

 war för mig at höra, det D"" Lecho* blifwit Professor i Åbo. D"" Mitchel 

 och iag omgås dagel. Han är en makalöst god man; wi bo ei långt från hwar- 

 andra; han har wijst mig sina samlingar af örter i America, som nu äro 

 så medfarna, at man kan gråta deröfwer; ty då han blef tagen af kapare, 

 wräkte de och kastade hans örter och papper, trampade på dem, m. m. at 

 de nu äro alt i stycken, så at han ei kan sända någon deraf til H' Archiatern. 

 Materia Medica, som HF Archiatern låter trycka*, längta de oändel. här 

 efter; de mena, at den blir på Latin. Jag har ei warit i Oxford; den nya 

 professoren' i Botaniquen sägs af alla wara en braf karl, men oi förstå Bo- 

 taniquen; han har en tid warit Dillenii discipel, och då blifwit räknad bland 

 en af de bästa hans disciplar; sedan har han kommit at wistas på landet, 

 då han glömt bort mast alt hwad han lärt i Botaniquen; nu säges han myc- 

 ket börja arbeta och winlägga sig dermed; dock söka alla försäkra mig, at 

 han ingalunda någonsin blir den andra Dillenius; det giör mig dock godt 

 hopp om honom, at hans förnämsta wänner, då han är här i London, äro 

 Linnseaner. 



Jag har allestäds här hört efter det stånd af alsine, som Hr Archiatern 

 begärer, men iag har ei kunnat komma öfwer något. Alla säga här enhäl- 

 ligt at wåren på 60. års tid ei warit så sehnfärdig, som detta år; då iag lik- 

 wäl tycker, i proportion til Swerige, at den warit ganska tidig; siuttijo- 

 åra-män kunna ock ei erhindra sig, at snön ligat någonsin så länge quar 

 osmält på mareken, som denna winter. Jag har tält med Sir Hans Sloane 

 2. gångor; han är nu 94. år gammal, har fol på tungan af en art slag, så at han 

 ei så rent kan tala, talar och grufwel. långsamt; han tykte mycket om min 

 resa, trodde mig finna i Norra America åtskilligt nytt; han är nu den enda, 

 som än lefwer af den stora Rays' wänner; tänck, at D' Tancred Robinson', 

 som så ofta namnes af John Ray i des skrifter, har lefwat tils för 6. månader 

 tilbaka, då han blef död några och 90. år gammal; denna Dr Tancr. Robinson, 

 som hos Joh. Ray säges hafwa warit Amicorum Alpha, har ända in til sin 

 död behållit sin fulla hörsel, talande, syn, och än mera, sit makalösa minne, 

 som har warit förundrans wärdt; ofta, när de lärda, anten i Hist. Polit. 

 eH Histor. nat. kommo i någon disput, gingo de til honom, då han kunde 

 nämna utantil i hwad bok, och snart sagt på hwad blad de kunde finna igen 

 samma sak bäst afhandlat: han har warit en mycket rolig och glättig man, 

 hwilket är likasom en nödwändighet för den, som skal komma til hög ålder. 

 Men, min hiertans H^ Arehiater, hwar har Sloane skrapat ihop all den fasel. 

 stora natural-samling han äger? mon han kunnat trolla? skulle någon, 

 som ei sedt det, kunna bringas derhän, at tro, det en enda privat man skulle 

 hunnit krafsa ihop så mycket? nei swårligen; hade han fått Methusalems 

 ålder, då hade det kunnat så wara; skada wore det, om den samlingen blefwe 

 skingrad efter hans död: han tilstår sielf , at utom hwad han fått til skänks 

 af andra, som är ansenligit, han kostat öfwer 100-000 Pund Sterling på denna 

 samlingens köpande tid efter annan, och nu är han nögd at sälja den för 

 30-000 Pund, om något Publiquet CoUegium etc. wille köpa den, endast 



