39 



sjV har dock den korta tiden iag redan warit här gifwit mig tilräckeliga 

 öfwertygelser deraf, at watnet ock i denna delen af werlden årligen aftager, 

 och at mångenstäds der fordom warit haf, hwar nu är land; de som med 

 förstånd giordt resor här omkring säja, at ingen ting kan wara klarare, 

 och sielfwa de willa indianer, som bo här ofwanföre, skulle le ät den, som 

 vville twifla derom, ty hos dem är en allmän berättelse, at hafwet för många 

 många åldrar tilbaka gått til de och de ställen, som dock ligga mot 100. 

 Engelska mihl från denna tidsens hatsstrand; häraf är, at man öfweralt här 

 i landet vvid brunnars gräfwande finner åtskilliga strata af mussel- och 

 .Snäcke-skal diupt ned i jorden och wida wäg från hafwet, item hela stora 

 träd, ekelöf m. m. til 18 och 20. foot under jorden. En ting förtienar här 

 wid upmärcksamhet: man skal uti New-England, och längre norr finna 

 så i bergen petrificerade musselskahl, som strata af det samma här och 

 der ned i jorden i des naturliga skapnad och icke petrificerat; men ehuru 

 man letar der omkring på haf sstran derna, skal man dock ei se desse mus- 

 selskal och diur som sitta deri: ei heller skal man blifwa dem warse, innan 

 man kommer til Carolina några 100— mihl längre i Söder, der de sägas 

 finnas på hafsstranden i myckenhet; sådan är den berättelse iag fått; men 

 iag kan ej utgifwa för wist, om detta sig så förhåller, emedan iag sielf ei 

 haft tilfälle at få se detta.* Nu wil iag uplösa et Probleme som icke alle- 

 nast IIL Archiatern wid min afresa från Swerige, utan äfwen uti London 

 åtskillige af Wettenskaps Societetens Ledamöter derstädes anmodade 

 mig om at undersöka, neml. hwarföro de wäxter, som komma från Norra 

 America, gemenligen i Europa blomstra så sent, at deras frö sällan hinna 

 blifwa mogna; detta sker i Swerige, detta händer ock i London: skillna- 

 den af wäderloken uti Europa och Norra America är orsaken til alt detta: 

 om sommaren är här gemenl. en grufwelig hetta, den tager af längre mot 

 hösten, då hela September och October Månader komma at blifwa de här- 

 ligaste om året, ej för heta, och än mindre för kalla; September swarar 

 här mast mot Julii månad i Swerige, och October mot Augustus, hwad 

 wärma angår; man ser sällan någon mulen dag, utan mast altid Solsken; 

 sällan blåst utan mast lugnt eV et sakta susande wäder allena. Det 

 äro desse 2 månader, som räknas gemenl. här för den angenämaste om 

 året, hwad wäderlek angår; uti desse månader, och så sent på hösten, om 

 man får så aåja, stå här de masta örter i bästa fägring; då blomstra som 

 bäst mast alla Asteres, Solidagines, Rudbockiaj, Lobelias, Pediculares, 

 Digitales, Oenotherse, Helianthi, Gentiana;, Eupatoria och flero och då 

 mogna de deraa frön; men någon kan fråga mig, hwi blomstra alla desse 

 juist deima tiden, så sent och ej förr? iag frågar tilbaka: hwarföre blomstra 

 hos 088 i Swerige Hepatica, Draba, somliga Violse, etc. just först om wå- 

 ron, och hwarföre komma somliga Centaurese, Gentianse etc. först sent mot 

 hösten? Får iag swar derpå, så är den til mig giorda frågan tillika bo- 

 swarad; eljest märckes ock, som Mr. Bartram försäkrat mig, at ibland, 

 när wintern mot wanligheton kommer för tidigt, en stor del af dosse sent 

 blomstrande ört«r ej hinna äfwen i detta deras fädernesland, mogna deras 

 frö; men Skaparen har ändå funnit bot mot det, ty flästa delen af desse 

 hufwa radicem perenncm. Uti September månad, eller d. 26. Sept. stod 



