69 



1602. 



Til Hr Archiater Linnaeus. 



Högädle Hr Archiater. 



Förleden wåras hade iag den åran at skrifva til Hr Archiatern; nedan 

 den tiden har iag raralat omkring, at iag ei haft tilfälle, at aflägga min skyl- 

 dighet; det är sant, at då iag kom tilbaka til New York denna höst, var iag 

 sinnad at skrifva så til Hr Archiatern som Hr Vice Prsesidonten Baron 

 Bielke; men det var just några timar för skeppets af gång til London iag 

 kom til staden, och då måste iag hals öfver hufvud giöra från mig brefvet 

 til Kongl. Wettenskaps Academien, och hinte den gången ei mera: Jag war 

 då ei wiss, om iag skulle strax gå hem, elF om iag skulle upskiuta resan in 

 på wintern el!" mot våhren; men flere orsaker törbant mig, at välja det 

 sednare, hvilka iag omnämt uti mit bref til Kongl. Wettenskaps Academien. 



Jag har således slutat mina Excursioner i detta landet, trån hvilket 

 iag med en ängslan och sveda, den iag icke nogsamt kan uttrycka, måste 

 skiljas och slita mig löst; fick iag följa högen, så önskade iag ännu i flera 

 år få vara här, och ramla omkring, at nagelfara alla ställen; men pungen 

 säger annat, hälst denna tiden när växelcoursen emellan Sverige och Eng- 

 land är sä stor. iag vet, at ehuru iag här lupit omkring i buskarna, och 

 tagit många swettbad, tör iag dock näppel. sedt 20'^" delen af de örter, 

 som finnas här i Norra America; huru ofta är icke, at en ört finnes endast 

 på et enda stäUe, och huru mer än lätt är det icke, at gå miste om den sam- 

 ma, och at just ei råka på det stället, der hon växer, hälst i et så vidsträckt 

 land som detta. Bartram har trodt sig så noga nagelfara alla de ställen, 

 som äro i näjden der han bor, emedan han der rändt omkring från sin barn- 

 dom, och är nu några och 50. år gammal; och likväl har iag nästan i hier- 

 tat af hans egendom funnit de raraste, och til fructification de underli- 

 gaste växter, som i naturen kan gifvas; e. g. en vatnväxt, som, kortast at 

 tala, liknar kooträck deri man hade nedtryckt fult med Ekollon; då växten 

 blifvit torr, ligga deri hvar i sit hål lösa, och skallra^ skal man döma efter 

 liknelsen, så talar Parkinson om en växt från Egypten, hvilkon til hans 

 figur kommer nästan aldelos öfverens mod denna. Jag har funnit här, 

 hvad Hr Archiatern uti sin Flora Lapp. satt som en Regula fundamontalis 

 Botan. at ju längre man går til Norr, ju mindre blir antalet både af Gener, 

 och Spec. plantarum; denna sanning hai gifvit mig en hiertans oro, som 

 hvar vår måst vandra Norråt från en myckenhet af Speciebus Plantarum, 

 och se huru den ena efter den andra tog afsked och Hmnado efter*, q var- 

 låtandes mig et ringa antal af örter. Jag har wid desso mina Excursioner 

 fått giöra en hop synnerliga observationer vid örter, och annat, hvad detta 

 landet angår, t. ox. 1. de träd, som blifvit hijtförda från Europa komma 

 bittidare fram med blad och blomma, än de af detta landet, men taga ock 

 oftare om våren skada af kiöld, o. g. Svarta Walnöttor. Äppelträd, Kers- 

 bärsträd, etc. 2. Wissa träd stadna wid en wiss grad åt Norr, och gå ei af 

 sig sielfva längre, fast do likväl ei taga skada af kiöldon, om de skulle flyt- 

 tas af mcnniskiohand längre norr, e. g. Liriodendron, Platanus occid., Mul- 



