62 



1603. 



Til Herr Archiater Linnseus 



Högädle Herr Archiater. 



Wid min första ankomst hijt til London lät jag Kongl, Wetenskaps 

 Academien weta det samma; Men hade då icke tid, at skrifva til Herr 

 Archiatern. Litet derefter lämnade Herr Mag. Lidenius*, som ännu är hår i 

 London, til mig Herr Archiaterns bref af d. 10. Aug. förledit år. Sedan 

 min hjtkomst har iag nästan börjat tråna bort af längtan, at få något skepp, 

 som ginge härifrån til någon ort i Sverige; men de många tidningar om den 

 starcka wintem uti Swerige, hafva afskräkt SkiepsCaptenerne at ej gå här- 

 ifrån, innan de äro förvissade, at all isen är borta utiir skiärgården uti 

 Swerige. Och som ännu ej höres det ringasto om något skiepp, så måste 

 jag taga hälften af alla frön, (neml. hvart slag delat i tu) och följa med et 

 skiepp til Sundet, samt gå derifrån landtvägen til Stockholm; på det fröna 

 måga få sås i rattan tid; Jungström får sedan komma efter med den andra 

 hälften. Nu vil iag svara på Hen Archiaterns bref. 



Alla frön iag sände föiledit år, voro samlade Norr om grad. Låtit, 

 bor. 40. uti Virginien har jag aldrig varit; ja, ej en gång halfvägs til Maryland. 



Zea fordrar uti Virginien 8 hela månader til sit mognande: Uti Penn- 

 sylvanien 5. månader; uti New York 4. d° uti Canada S^/2 d° detta är det 

 stora slaget; och tror jag ock, at den aldrig kan komma at mogna i Sverige; 

 men at den mindre varieteten skal mogna der så väl som vår vårråg, dristar 

 jag mig sätta största wad. 



Uti America fick jag redan Herr Archiaterns skrif velse, deruti Herr 

 Archiatern högl. åstundar Mi treola, både lefvande och inlagd uti papper, 

 jag har giordt min högsta fljt, men aldrig varit så lyckelig, at finna eller 

 få se den. Bartram har rest omkring uti Maryland och Virginien; men 

 han sade ock, at han aldrig sedt den. Iag skref förleden vår til Clayton 

 om den samma, men fick aldrig svar. 



Iag har en faselig samling af torra inlagda specimina af mångfaldiga 

 slag. 



Af CoUinsonia har jag utvalda frön; hon fordrar, som de masta Norra 

 Americas växter, en god lös svart och fet jord, och växer mera uti skugga, 

 än i öppet solbadd; jag önskade många gångor i sommars, at den varit 

 Raggen i våld; af ingen ört fans så mycket uti somliga skogar, som af denna; 

 hon har en synnerlig lukt, enkannerlig då den blomstras, och hade altid 

 på mig den effect, at skaffa mig en starck hufvudvärck genom des lukt; 

 om jag hela dagen varit fri för hufvudwärck och ej sedt den, war jag mer 

 än wiss om, at få den plågan, om jag ock ej förr än aftonen kom at resa 

 genom något ställe, der denna wäxte. Eljes war den uti de tiocka skogar 

 den endaste föda för hästar, som ej hafva andra örter der at tilgå, hwilcka 

 de kunna och vela äta. Men nu til annat. 



Engelska Wetenskaps Societeten här i London är nu så i grund för- 

 därfvad, at det snart börjar räkna? för skam at vara Ledamot af den samma; 

 näppeligen en enda grand nyttigt, eller som man med rätta kan kalla curi- 



