104 



uudra, om vi derföre söka sielfva taga om en heder, som aiinors är oss 

 förnekt: vi hafva vul ej den förmätna inbillning, at kunna för de lärdas 

 ögon framvisa något, som i något svarar mot Edert; men så skola vi dock 

 giöra så godt som vår förmåga räcker: jag skal för min del biuda til, at 

 ej vara någon lättinge i detta svaga lärdoms samfund: första årets acter 

 af hvad vi samlat komma först ut nästa sommare. Herr Biskop Browallius 

 håller nu dageligen från kl. 8 om morgonen til kl. 11 och 12 om aftonen 

 med en mer än stor flit på, at arbeta på sin mineralogie; hon lärer komma in 

 bland första årets handlingar, ibland synonyma deri komma de nanm 

 han gaf på stenarterna uti sit privata CoUegium år 1739 om vårtermin, 

 och hvilcka mer än många af hans dåvarande disciplar afskrefvo, ock spridde 

 omkring; när detta blir tryckt kan väl ej annat än mångom underligit och 

 märckvärdigt förekomma, samt nytt lius i Psychologien gifvas, huru 2"*' 

 menniskior kunna ej allenast hafva lika meningar, utan ock, då de fatta 

 dem i pennan, ofta bruka enahanda och samma ord at uttrycka dem; ty 

 Herr Prof. Gottsch. Wallerius har i sin 1747 tryckta nåneralogie på mer än 

 många stenarter, brukat samma nomina specifica ord från ord; men at 

 han ej lånde[!] dem af Biskop Browallii 1739 hållne Collegium bevisas ty- 

 deligen deraf, at då han i förtalet til samma mineralogie upräknar de sven- 

 ska auctores i mineralogien, namnes ej et ord elr jota om någon Brovallius. 

 Kan nu alt detta ej uttydas efter Psychologiska reglor, så blifver nöd- 

 vändigt, at endera af Herrarna svårligen kan undgå Plagiarii beskyllning; 

 jag tager ingen del i denna trätan, utan låter desse bägge Herrar krafsa 

 ifrån sig, huru godt de kunna och gitta; Herr Archiatern lärer tillika med mig 

 vela vara en otiosus spectator. Men nu til annat. Tänck, at Crambe ma- 

 rit. finnes på åtskilliga af de Finska stränder: jag har fått en braf hop frön 

 af den i år. Ulmus finnes långt up i Tavastland och Satacundia, och der 

 de största trän, som kunna gifvas; Fraxinus äfven; Acer ganska mycket; 

 på många ställen långt up i Tavastland och Savolax finnes hela backar 

 öfverväxta af Kersbärsträn, hvilcka kommit af sådana, som i fordna tider 

 blifvit ditplanterade, men sedan så fortplantat sig sielfva. Jag har en 

 quick ung discipel från Ryska sidan, som lofvar mycket godt framdeles; 

 han har förut par år stått under en magistri docentis upsikt, som strängt 

 hollit honom til de metaphysiska studier, och med flit hindrat honom från 

 natural historien; men sedan han nu fått råda sig sielf, har han gifvit sina 

 förra studier på båten; han täncker vid hemkomsten söka komma in hos 

 vetenskaps Academien uti Petersburg. Jag har vid lediga stunder roat 

 mig med Herr Archiaterns Species Plantarum, nemligen den förra Tomen, ty 

 den fick vi hit, så snart den var färdig tryckt; men den sednare har hvarcken 

 jag eller någon annan här i Åbo ännu sedt. Secret. Salvius bedrog 

 oss allesammans: vi litte på, at han skulle efter vanligheten sända 

 hit äfven exemplar af den, försummade sålunda, at skaffa oss dem från 

 Stockholm; men der kommo inga exemplar, den förra delen har jag inter- 

 folierat med postpapper, och låtit binda den i stor Quarto, at som uti en 

 handbok införa mina observationer: men jag tycker redan jag saknar några 

 species deri, hvar är Aira eller gramen lanatum Dalechampii? Ginzeng 

 från norra America? Plantago flor. Suec. 125? Queria Spec. plant. 90:2 



