114 



bördande, ehuru jag nu uti läng tid hvar postdag tänkt hafva denna äran. 

 at Den Högste må i långliga tider uppehålla Herr Archiatern och Riddaren 

 med des förnäma Familie vid all siclfönskelig hälsa och välmåga til Fä- 

 derneslandets och hela den lärda verldenes glädje och nytta, är det, som 

 ingen högre än jag kan önska, som mer än andra uti Herr Archiatern och 

 Riddaren fått röna en Faders huldhet och ömhet. Nu börjar jag snart tråna 

 utaf längtan, at få komma öfver til Sverige, och hafva den förmån, at råka 

 min huldaste Praeceptor och Välgynnare; dock kan det ej låta sig giöra 

 i år; men nästa år, vil Gud, skal och måste jag öfver, om den gode Guden 

 annors förlänar mig hälsan. Ändteligen hafva vi ock här i Åbo segrat, 

 och omsider få börja anlägga en academisk Trägård; men jag har ock haft 

 stenar, at bryta undan, innan jag kunnat tränga mig fram: uti bref til Herr 

 Archiatern och Riddaren har jag förr nämnt om gamla Biskopstomten, 

 som var skänkt til Academie trägård, var gifven med sådana vilckor, at 

 Biskopens egit interesse fordrade, at der aldrig kunde blifva någon Trägård 

 af för Academien; at häfva detta hinder, kunde ogiörl. ske på annat sätt, 

 än at en Mennander skulle blifva biskop, det är, en man, som har högsta 

 kärlek för Natural- Historien och des befrämjande, och tvärt om haat til 

 alt egit intresse och fördel, som i något mål kunde hindra almänt gagn. 

 Sålunda kom den sten ur vägen: han hänt knappt blifva Biskop, för än 

 han med större ifver än jag dref på at Biskopstomten skulle strax skiljas 

 från Biskops stolen, och genast användas til Academiens och landets på- 

 syftade nytta. Men et annat stort hinder var quar: när stadens Kyrckio- 

 herde tomt togs til det nya Biskops huset, lämnade Hans Kongl. Maj:t 

 staden tilstånd, at få af den till Hortus acad. gifna gamla Biskopstomten 

 utbyte så stor tomt som de nu mist: detta hade vi ogiörl. råd til at mista: 

 jag hade då ej annan råd, än at i höstas vid en allmän Rådstugu-dag, 

 då Landshöfdingen förde prsesidium, begära företräde: förut hade jag bragt 

 Landshöfdingen, en af Borgmästarne och några af de äldsta på min sida; 

 vid inkomsten för Landshöfdingen, Magistraten och stadsens äldste gick 

 jag och bar en stor bunt af Herr Archiatern och Riddarens disputationer 

 under armen, deribland var i synnerhet den om Horto Upsaliensi: jag lade 

 den framför dem på bordet, viste huru stor area är af Upsala Trägård; 

 lät dem sjelf deri läsa, at Upsala Magistrat skänkt 4 tomter til Acad. Trä- 

 gården derstädes; det vore då ej för mycket om Hufvudstaden i Finland 

 skänkte til Hört. Acad. en tomt, eller den delen de i den hade, at få utbryta; 

 inom en eller högst par minuter blef slutadt, at sökanden skulle villfaras 

 i des begäran: staden skänke sin rätt til Academie Hört. Botan. Sålunda 

 ser Herr Archiatern och Riddaren, at ofvannämde Hen- Archiaterns disp. 

 de Horto Upsaliensi har skaffat åt oss här en vacker stor tomt; ty det skä- 

 let, at Upsala, en liten stad, skänkt 4 tomter, var kraftigare än alla andra, 

 at förmå denna staden til at afsäja sig sin rätt. Hans Excellence Cancel- 

 larien, Pro Cancellar^n, Patres Acad. et Urb., den studerande ungdomen, 

 ja hela landet, drifver nu på, at Hortus Acad. Aboensis med det första skal 

 sättas i fullt stånd: deras förtroende har lämnat mig upseendet och direc- 

 tion öfver samma; sålunda har jag blifvit lyftad just i mit egit element, 

 jag har derföre hela denna vår merendels från kl. 5 om morgonen til kl. 7 



