134 



liggs i hamn och afvagta vädret. Jag frugtar at jag uppehållit Yälbomo 

 H' Archiatern för länge med äfventyrerne af min resa, jag vil derföre be- 

 rätta hvad jag under denna tiden, uti Natural Historien funnit. 



I Danmarck var för mig ej synnerligit at se eller finna, jag vil och spara 

 det til en bequämligare tid, och kort nämna at plantagerne af Vejde* der 

 hålles så heUge, at ingen må understa sig taga ett stånd, och knapt se på 

 dem, af frugtan at den då hos oss skall kunna planteras, hvilket ger tilkänna 

 okunnigheten deraf at den hos oss och öfveralt i Danmarck växer vild. De 

 fel, som vid denna plantagen begås skal jag en annan gång ge vid handen. 

 Jag har nu den äran at öf versända til Välborne H^ Archiatern 10 Species af 

 Sertularia, det 11 frugtar jag är blott en varietet, och den 12 tror jag vara 

 en Chara. At uti desse finnas lefvande diur, behöfver ingen menniskia mer 

 tvifla om, emedan man kan med blotta ögonen se deras rörelse. Om desse 

 diuren kunna vi ännu ganska litet statuera något vist, emedan så litet deraf 

 ännu är uptäckt, jag är derom säker, at vi om desse skola i framtiden få 

 helt andra tanckar än vi haft. Min anmärkning öfver desse, tör låta nog 

 Paradoxe, men jag äger det hopp, at en gång då jag kommer til den bestämda 

 orten, kunna, tydeligen för Välborne Herr Archiatern och Riddaren, upvisa 

 dess oeconomie, samt huru med dem hänger tilsaramans. Det vet jag vist, 

 at Franske och Engelske observationerne uti alt ej kunna vara rigtige, 

 men at H^ Jussieu varit närmast af alla. Få vi ej sielfva diuren beskrefne, 

 til alla dess omständigheter, så lära vi fåfängt söka någon uplösning på denna 

 knuten, men dertil fordras förnämligast, at äga vår makalösa Linnsei eller 

 Jussiei och Sauvages ögon och kundskap. De andre kunna af desse Solar 

 läna sitt lius. Med en del af desse diuren, (jag kan ännu ej säga alla) är 

 nästan så beskaffat, som med insecterne, som undergå sin förvandling på 

 sin vissa tid. Insectet lefver sin vissa tid under form af mask, afkläder 

 sig sedan denna huden och får namn af puppa. Polyperne som en del 

 sittia uti Sertulariis, eller en vegetabilisk kropp, förblifva der sin vissa tid, 

 öfvergifva sedan denna boning, fast ej aldeles, men få likväl en friare rö- 

 relse; Masken kryper åter, utur denna huden och blir då et fulkomligit 

 insect; så lefver och desse polyper sin vissa tid, uti detta tilstånd, tils de 

 änteligen förvandla sig til ett annat diur, som vi kalla Zoophyton. Ikläder 

 sig då och ibland en stenskorpa. Om detta sker med alla, kan jag ej säga, 

 men at det sker med vissa, derom är jag helt öfvertygad, och behöfs ej 

 mer, än följa efter generationen af Concha anatifera, det jag så mycket 

 möjeligit varit gordt. Men som jag ej har tilfälle at äga godt microscop, 

 har jag ej kunnat fulfölja alt. Jag har här sedt, huru en fulkommelig 

 Lepas med sin Triton blifvit genererad af små fina polyper. De inkast som 

 häremot kunna göras, vil jag til alla delar besvara, men håller för vidlöf- 

 tighet dem nu at upräkna, hälst emot en klar sanning intet kan sägas nå- 

 got. Vi få helt andra tanckar derom, sedan vi nogare fådt genomleta de 

 skatter, som döljas uti det faseliga hafvets stora Tång skogar; Väl vore 

 om flere anstalter dertil kunde göras, då den ena observationen med den 

 andra feck jemnföras. Vår skarpsynte HV Löfling*, som Kongl. Wettensk. 

 Academieu i Stockholm begåfvat med et kosteligit microscop, skulle här 

 uti kimna tilväga bringa mycket. 



