137 



skyddsherre. Utaf begge brefven ser jag och at Välb. H^ Archiatem ej 

 illa uptagit det lilla jag öfversändt, och at äfven Välb. H^ Archiatem be- 

 hagat öfverskyla med vanlig nåd, det som kunnat brista. Jag äger ej 

 den förmån at vara vältalig, jag biuder således fåfängt til at yttra mig uti 

 de talesätt som jag borde; Välborne Herr Archiatem och Riddaren äger, 

 jemte alla andre stora egenskaper, äfven den, at benägnare anse uprigtighet 

 än ord, jag äger ej annat än et hierta som brinner af odödelig vördnad och 

 tacksamhet, och jag trotsar dödligheten, at någonsin beröfva mig den 

 egenskapen, som utgör hela min subsistance. Jag vet ej hvad öde som 

 regerar, då jag förnimmer, at mina bref ej rigtigt komma fram, jag hade 

 den äran at upvagta Välb. IH Archiatem och Riddaren med et af d. 29. 

 Octobr., som jag förnimmer ej kommit til Upsala, likaledes har hänt mig 

 med ett til U' Secreteraren Wargentin och H^ Archiatem Boeck. Det måste 

 vara något besynnerligit, at alla 3 desse brefven, som rördt det vigtigaste 

 af mina affairer förkommit, orsaken dertil begriper jag ej. Men som det 

 varit et nödvändigt medel at befordra min olycka, så undrar jag ej på 

 denna ödets skickelse. 



Jag ankom olyckeligen til Marseille den 13 october, sedan jag allenast 

 5 veckor varit under vägen, jag trodde mig böra, i anledning af mina til 

 .Sverge afgångne bref, vänta några dagar på växel eller åtminstone bref, 

 men jag väntade dag från dag tils jag omsider blef utur stånd satt at komma 

 längre, då jag ärhölt Välborne IF Archiatems och Riddarens bref. Jag 

 ser efteråt, at det var en oförsigtighet utaf mig, men jag hoppas likaledes 

 at den för mig är pardonabel. Sedan den tiden har jag passerat min tid 

 uti elände, bedröfvelse, och många förtretligheter, tils änteligen alt detta 

 straxt efter nyåret utbrast uti en svår blodspottning, som varade nästan 

 8 dagar och eft^r hvilcken jag på 3--" veckan blef restituerad. Mina om- 

 ständigheter voro sedan lika sådane som förr, hvarföre jag efter 8 dagar 

 af den förre blodspottningen fick ett recidiv, och på hvilcken fölgde hvita 

 frieselen*, jag tänckte vid denna attaquen få sluta mina dagar, som fa«t 

 de ej varit så långa, dock varit nog vidrige, men genom flitigt bruk af 

 ('hina geck jag denna gången undan, til franske Medicorum högsta förund- 

 ran. Härtil bidrog fuller ganska mycket HT Secret. Wargentins bref, som 

 under detta ankom. Af Consulen Butini* har jag ej blifvit hanterad som 

 menniskia, mindre som svensk undersåte, äfven sedan bref från Välborne 

 W Archiatem och Riddaren til honom ankom angående mig. Men det är 

 <>n frugt deraf at utlänningar fä bestrida sådana sysslor pä de orter der 

 infödda Svenskar kunde utom sin syssla bidraga otroligit til Commercens 

 och Manufacturers uphielpande hemma, jag hoppas en gång få tilfälle at 

 remonstrera alt detta. Det är omöjeligit för mig at uptäncka en så ruinante 

 Toup för mig, som denne, at uti et hälft år ligga på en sådan ort som Marseille 

 och vänta på penningar, at den så derangerat mig, at jag aldrig mera ser 

 mig i stånd at kunna fullgörs min skyldighet, lärer vara lätt at sluta utaf 

 den depcnce jag varit nödsakad at göra af det lilla jag har at resa på, för 

 at undvika en onaturlig död. Utom den förskräckeliga utgiften jag här 

 måst sätta mig uti. så ser jag at det dragen så långt ut med växelen at 

 jag ej får komma til Italien i vårens början, då tiden är för mig at göra 



