176 



påliteliga karlar, dem jag derom anlitat; Dock hade 8& när mitt sidsta efter 

 mitt tycke probablesta Project, neml. att låta tråden med sin öfverhöigde 

 Bur, som uti godt warmt wäder kunde öpnas, men uti ondt eller kalt wä- 

 der, och om nätterne tUslutas, uppå 2^" behållne* och från Hästryggen 

 på marken släpande swigtande Stänger framdragas, under 2"- de påUte- 

 ligaste karlars, som jag kunde finna, upsyn och wård, såsom mitt Ultimum 

 refugium, warit på wägen att blifva wärkstäld, då jag fick kundskap, att 

 en härifrån til Dantzick sig ärnande Skeppare, oförmodeligen blifvit öf- 

 vertalad, att intaga en Laddning Sill för Stockholm, och därifrån sedan 

 fullfölja sin resa til Dantzick. lag som fandt denna oförwäntade Lägen- 

 heten beqvämligast, accorderade således genast med Skepparen, och war 

 icke allenast så lyckelig att öfverenskomma med honom, om en skälig 

 betalning, för ett godt Rum uti hans Cajuta, utan ock att finna, att en 

 beskedelig Ost Indisk Matros wid Namn Ioh° Beckman som med samma 

 Skepp, hvarå träden warit hemkommit, och sedt deras Skötsel under den 

 långa resan från China, tingat sig på samma fartyg, passage åt Stockholm; 

 lag sände fördenskvdl, under Styrmannens Olbers upsyn, med bem**" Matros, 

 träden inneslutna uti samma Bur, hvaruti de från China kommit, uti en 

 liten Båt om bord på lackten, som låg en fierdedels mil från Staden wid 

 Sille-Bodarne, til at complettera sin Laddning, gaf Matrosen en hederlig 

 Discretion, för sitt under öfv^erförslen hafvande beswär och lofvade til- 

 syn, lemnade honom et Käril med tilräckeligit färskt Wattn, til Trädens 

 wattnande, och jämte Styrmannen Olbers underrättade honom, om allt 

 hvad han under resan, hade at i ackt taga; Befallte dem Gudi, och sände 

 Herr Archiatern den 17~ huius uti mitt sidsta bref. Skepparens Arfved 

 Svenssons Connoissement. Bemeldte Skeppare afseglade dagen deruppå, 

 med rätt god Wind, som alt sedan continuerat, så at med Guds hjelp han 

 redan kan hafva passerat Sundet. Gud gifve honom en behållen resa! 

 och unne Herr Archiatern och Upsala Academie den glädien, att få see de 

 så mycket efterlängtade träd, behåldne uti Academiens trädgård; För 

 hvilkas framförande til Stockholm, därstädes, således ingen ting kommer 

 att betalas. 



Wåra Chinafarare, och deribland i synnerhet Lieutenant Ekeberg*, 

 berätta att de gamla bladen som på träden finnes, äro perenne, och att 

 allenast de årligo nya utskjutande Löf tages til Thée. 



Med Ost Indiska Matrosen Beckman, sände jag äfven för Herr Archia- 

 tern, et litet annat lefvande träd från lava uti en särskilt Kruka; hvad 

 det är för slag eller des namn wiste wederbörande icke att berätta, utan 

 sade allenast, att de wid hafs stranden där funnit en utsprucken Nöt, den 

 de tagit om bord, lagt uti en kruka med Sand, och dageligen eller så ofta 

 sanden blifvit torr, wattnat densamma, och således på Resan, bragdt 

 Trädet til den högd som det nu äger. 



lag hoppas således, åtminstone har jag dertil gjordt, alt hvad up- 

 tänkeligit, och mig mögeUgit warit, att desse träd skola komma behållne 

 til Stockholm, det Gud gifve! Men at de där wid ankomsten genast emot- 

 tages, därom täcktes Herr Archiatern, efter min derom til Skepparen gifne 

 Lofwen, benägnast bestyra, emedan jag icke kan anförtro den Commis- 



