A llENDSZEft. 3 



Nemek (Genera). 

 Fajok (Species). 

 Fajták vagy alfajok (Subspecies.) 



Általában azt mondhatjuk, hog>^ a felsőbb csoportokban inkább 

 belső vagyis anatómiai jegyek mértékadók, mert aránylag legkevésbbé 

 ingadozók, az alsóbb csoportokban ellenben a külsők. Kivétel azonban 

 e tekintetben is van. 



Nem nehéz átlátni, hogy a csoportok jelölése bizonyos mértékben 

 csak képzeleti. Ha az egész természet szervesen összefüggő egység, akkor 

 élesen határolt, körülirható csoportokat nem alkothat. Tehát azok nevei 

 is csupán csak mint fogalmak állandók, melyekre az emberi értelem 

 könnyebb tájékozódhatás szükségéből szorul, terjedelmek azonban az 

 idők folyásában változó. Ezért értelmezésök sem könnyű s inkább csak 

 szokásos módon történik, a nélkül, hogy mindenkit teljesen kielégít- 

 hetne. 



Közkeletű meghatározás szerint: bizonyos számú rgkoiiJ£g.yű__faj 

 összeijt'l II in'ni. I>i:i>,n/ns xzámií rokoujegyű nem összegéi a család s bizo- 

 nyos szátnú rokoiicsaUid összegét a rend foglalja magában. 



Ha e főcsoportok keretén belül a rokonság kisebb vagy nagj^obb 

 foka szerint is osztályozunk, akkor ezeket az alcsoportokat, a megfelelő 

 főcsoportnak alárendve: alrendeknek (subordines), alcsaládokndk (sub- 

 familias), alnemeknek (subgenera), alfajoknak vagy fajtáknak (subspecies) 

 nevezzük. 



Ha már a nagyobb csoportok meghatározása is nehéz, még nehe- 

 zebb a faj és fajta fogalmát értelmezni. 



Linné ismeretes tétele: Sjjecies tot numeramus qiiot diversae formae 

 in principio sünt creatae (Philos. bot. 157. §.), vagyis annyi faj van, a 

 Eány különböző alak teremtetett, Glvier felfogásában így módosult: a 

 faj mindazon egyének foglalatja, melyek közös származásúak s szülőikhez 

 épp annyira hasonlítanak, mint egymáshoz. 



Ö is — Linné nyomdokán — a fajok állandóságát hiszi még s azért 

 felfogása ma már meg nem állhat; sőt abban a tekintetben is hiányos, 

 hogy nincsen benne az utódok szaporodás-képességének hangsúlyozása. 



Később a faj fogalma így módosult: egy fajhoz tartoznak azok az 

 egyének, melyek közös szülőktől származva, termékenyen szaporodhatnak, 

 s fejlődésük folyamában maguk és ivadékaik törzsszülöikhez, őseikhez 

 hasonlókká válnak. 



Újabb értelmezés szerint pedig: a faj az egyforma s az utódok túl- 



