14 1. REND. BÚVÁROK. 



sziklahegyek középső és felsőbb tájainak párkányait foglalja le. Midőn 

 hajóval közeledünk ilyen alkás hegyhez, egymásmellé sorakozva látjuk 

 őket végtelen lánczokban, mint a katonákat. Nálunk igen ritka, eset- 

 leges vendég; mindössze két adatunk van előfordulásáról. 1884-ben 

 egy fiumei vadász lőtt egy példányt, melyet megsüttetett; 1894 február 

 4-én pedig ugyancsak Fiume mellett a horvátországi Zurkovo helységnél 

 láttak két darabot; ezek közül egyik meg is került s kitömve a zágrábi 

 múzeumban áll. 



II. CSALÁD. 

 VÖCSÖKFÉLÉK. 



COLYMBIDAE. 



Testük jókora kacsa, vagy kis lúd nagyságú, alul lapos; csőrük 

 egyenes, nyújtott, hegyes, erős; a felső káva kissé lefelé, az alsó káva 

 hegye felfelé, vagy mint a kettő hegye felfelé hajló; orrlyukaik hasíték- 

 alakúak; szárnyuk rövid, hegyes, kemény tollú, az első evező elcsenevé- 

 szedett; teljes vagy hasadt úszólábuk van; az előre álló három lábujj 

 legszélsőbbjei leghosszabbak, a belsők legrövidebbek, az első (hátulsó) 

 lábujjon kis úszóhártya van, miáltal lebbentyűs; a karmok inkább lapo- 

 sak ; a csüd oldalt erősen laposra nyomott s egészen a testvégből szolgál 

 ki; a fark igen rövid. Szinte kizárólag a vízben élnek, kitűnő úszók, 

 bukók, de jó repülök is, a szárazon esetlenek, ugrándozva mint a béka, 

 szétvetett lábbal mozognak s testüket alig, vagy csak rosszul tudják 

 egyenesen tartani ; mindig édesvizű tavakon, tócsákon vagy azok partjain 

 költenek, még a tengereken élők is. Tollazatúk kor és évszak szerint vál- 

 tozó, nagyságuk egyénileg is meglehetősen változó. 



2. NEM: 



BÚVÁR. 



GAVIA Forsl. 1788.* 



Alakjuk nyújtott, torkuk széles; orrlyukaik a csőrtő táján; fejők rövid, 

 egérszőrszerű toUazattal ; nyakuk nem túlságos hosszú, vastag ; szárnyuk 

 hegyes ; lábuk egészen úszóhártyás ; farkuk rendes tollú, de rövid ; al ul fehérek, 



* Allén kimutatta (The Auk 1897. 312. 1.), hogy a buvdr nemet ez a név illeti. 



