II. CSALÁD. VÖCSÖKFÉLÉK. 17 



Ugrál előbbre. Az embert megtámadja, utána szökdécsel s lábát vagdalja 

 hegyes csőrével. A magyar vizekben többnyire csak téli tollazatban 

 kerül elő, de már nyári toUazatuakat is lőttek; az itt megfordulók 

 javarésze fiatal madár. Tavaszszal eddig csakis 1897-ből tudok elő- 

 fordulásáról, mikor a Velenczei tavon márcz. 31-én lövetett egy még téli 

 tollazatú ; ápril 5-én ugyancsak egy másikat láttam s ápril 8-án egy har- 

 madik gyönyörű, kiszínezett nyári tollazatú példány jött puskavégre. 

 Mikor lóságainkat elfödi a jégpánczél, levonul az Adriai- és Közép- 

 tengerre s az Abbáziában telelő vadászoknak kedvelt sportja közé tar- 

 tozik az ügyes bukókat kis gőzösökből golyóval elejteni. 



Fészkelésre visszatér északi hazájába s júniusban a tengerparthoz 

 közeleső kisebb tavak mocsaras partján mélyedést tapos magának, melybe 

 a tojó két hosszú hengeres alakú, olaj-zöldes barna alapon, sötét hamu- 

 szürkén foltos és barnásfeketén rajzolt tojást rak. 



Élelme úgyszólván kizárólag halakból áll s azért halastavainkon 

 nem szívesen látott vendég; de ritkasága, csekély számban való megjele- 

 nése számba veendő, úgy hogy rövid itt tartózkodása alatt észrevehető 

 nagy károkat nem okozhat. Minthogy azonban a halnak elég ellensége 

 van s ő is azok közül való, vadászata és pusztítása jogosult. 



A JEGES Bl VÁR. 



Gavia glaciális (L.) 1766. 



(Golymbus maximus Clus. — Golyiiibus torquatus Brűnn. — Colymbus imber 

 Brünn. — Colymbus glaciális L. — Eudytes glaciális III. — Golymbus hyemalis 

 Br. — Colymbus atrogularis Meyer. — Gephus torquatus Páll. — Urinator gla- 

 ciális RCHW.) 



Jegyei: majdnem lúdnagyságú, vastagnyakú, igen erőteljes csőrü, 

 felső kávája hajlított, az alsó kávának alján feltűnő szöglet (mint a 

 nagy sirályok csőrén). Nyári tollazatban az öregek feje, tarkója, nyaka 

 zöldes zománczu fekete; felső test és szárnyak feketék; a torkon 

 és a tarkón fehér folt fekete hosszsávolyokkal, a begyoldalon szintén 

 ilyen fekete vonalak ; a felső test fehéren pontozott, a vállon ablakszerűén 

 foltozott ; alsó test fehér ; csőr fekete ; lábak kívül zöldesek, belül és az uszó- 

 hártyákon testszínűek ; szem sötét vörösbarna. Őszszel felül koromszínűek, 

 alul fehérek, a begyoldalakon sötétes hosszfoltokkal. A fiatalok tollazata 

 hasonló ehhez, csakhogy felül szürkebarna, csőrük pedig ónszinü. 



Mértéke: H. 79—85; Sz. .31—37; F. 6—7-2; L. 7—8; Cs. 8—8-5 cm. 



Cheitiel: Magyarország madarai. II. " 



