22 I. REND. BÚVÁROK. 



ívben kanyaroghat, feljebb emelkedhetik ; de hirtelen fordulatokra, elvágó- 

 dásokra, függélyes felkapásra, s nyílgyors lecsapásra nem képes. 



A víztükörről felkapó vöcsök eleintén mindig egészen a víz szinén 

 marad s rézsut emelkedik jobban jobban magasra; szintúgy leszálláskor 

 is lassan rézsut ereszkedik alá, s a vízre mintegy reádobja magát. A re- 

 pülő vöcsök képe messziről keresztalakú s fehéret mutat, csak közelről 

 tűnik jobban szembe furcsa palaczkteste és exotikus ábrázatja. 



Miután téli tanyájukról visszatértek, egy ideig a tavak nagy tisz- 

 tásain időznek, ritkán egyenként, többnyire szárcsák, réczék között 

 kisebb társaságokban 3 — 4, sokszor 15 — 25 is; utóbbi esetben egy- 

 magukban is, más fajú madarak nélkül. Egyéniségüket azonban mindig 

 megtartják s nem sokat törődnek a többi madarakkal, csupán a társa- 

 ságban rejlő nagyobb oltalmat tartják szem előtt. 



Április közepe felé kezdenek párosodni. Mindenfelé hallatszik ekkor 

 haragos, neheztelő korrogásuk, mely korrr, kuorrr szótagokkal fejezhető 

 ki, vagy nyerítésszerű, kellemetlen durva beszédjük, melyhez bizonyos 

 kökökök hangzású szólás is társul. Találóan fejezi ki a velenczei halász 

 az ő hangjukat, mikor azt mondja: « káromkodik*. 



A párokra szakadozott vöcskök szerelmeskedésük idejében egészen 

 egymásnak élnek, nem törődnek sem sajátfajú, sem semmiféle más 

 madárral, hanem kinézve bizonyos alkalmas helyet tanyájuk megalapítá- 

 sára, a megválasztott környéken tartózkodnak, úszkálnak, bukdácsolnak, 

 még csak nagyobb távolságokra sem hagyván el egymást. Mikor a friss 

 nád kibujt a víz fölé s oly magasságot ért, hogy fészküket elrejthetik, 

 megkezdik a fészekrakást. A vöcsökfészek gömbölyű, lapos alakú s 

 nedves, rothadó vizinövényekből (békanyálból) összehordott csomóhoz, 

 egy darab felszakadt s elrothadt zsombékdarabhoz hasonló. Ebben a külső- 

 ben bizonyos biztonságot rejt, mert avatatlan szem csakugyan alig fog 

 benne madárfészekre ismerni. 



Legtöbbnyire a nádasok szélén, közel a síkvízhez található, nem a 

 sűrű nádban, inkább a lengetegben. Maga a fészek közvetetlen a vizén 

 úszik s csak egyes szálakkal van némileg a nádhoz is erősítve, hogy 

 szabadjára ne kerülhessen. Mélyedése igen sekély, inkább csak homorulat. 

 Ebbe az állandóan vizes és erjedő, trágyaszínű, éppen nem «melegséges» 

 otthonnak látszó fészekben, április végén és május elején találjuk az első 

 tojást. 



Az egész fészekalj négy tojásból áll, melyek hosszúkás, mindkét 

 végükön egyforma tompán hegyesedő alakúak, s eredetileg piszkos 

 fehérek, de a vizes, szennyes, erjedő növényrészekből való fészekben, a 



