28 • I. REND. BÚVÁROK. 



közönséges. Nálunk is gyakori madár s nádas tavainkat népesíti, főleg 

 azokhoz ragaszkodván, melyek sok vízinövényt, hinárt, békanyált (Ghara- 

 ceák) éltetnek. Megint a Velenczei tó az, mely e vöcsök előfordulását és 

 költését véve, igazi «locus classicus'). Különösen az utóbbi években szinte 

 évről-évre több keresi föl s nagy, százakat számláló fészektelepekben költ 

 itt. Költözködő madár s első érkezésének országos középnapja április 

 11 — 12. Velenczén 11 évi megfigyelés szerint: kis csapatokban érkezik, 

 melyek a mozgalom delelőjén mindinkább sűrűbbek és számosak; 20—30 

 darab, sőt több is akad egy-egy csapatban. 



A megérkezők fészkelő helyök táján, a síkvizen együtt tartva úsz- 

 kálnak, folyton hallatva víb, víh, pib, müb, víb bü bü, víűb bü bü, víüb 

 bibi szavukat. Ha üldözzük őket, bukdácsolva menekszenek, de ha igen 

 nyomukon járunk, pl. több ladikkal, csakhamar szárnyra kapnak s ala- 

 csonyan a víz fölött Jó gyorsan surrantgatnak odább. Magasra ritkán, 

 csak nádasnak vagy puskásoknak hajtatva emelkednek, de sohasem annyira, 

 hogy lövés el nem érhetné. Ilyenkor lábaikat villásan kétfelé vetik s fark 

 híjával ezekkel kormányoznak. Repülésök általában igen sebes, de egyen- 

 letes. Megsebesültek a vízre esve, azonnal elbuknak s lőtávolon kívül 

 mutatkoznak újra, tehát nehezen keríthetők meg. Megesik, hogy csapatba 

 lőve, egy lövésre 3 — 4 darab esik le, de a vízre érve, mindannyi eltűnik s 

 jó vártatva az előtted leesők annyira mögötted buknak föl újból, hogy alig 

 érhetők utói. A tavaszszal visszatérők legjavarészt már nyári dísztollazat- 

 ban vannak, néhány az átmeneti kopottasabb köntösben. Májusig a párok 

 szétszakadoztak, fészkeiket megrakták s kezdenek költeni. A fészkek kis 

 kiadásban szakasztott olyanok, mint a búbos vöcsök fészkei, s főleg nem 

 igen sűrű, kopottas kivesző nádasokban, velenczei szólással a «rigyákban», 

 találhatók. Utóbbi tóságon, a hol nagy fészkelő telepjök szomszédos a 

 danka sirály fészektelepeivel, oly sűrűen vannak fészkeik egymás mellett, 

 hogy alig lehet ladikkal közéjük járni, a nélkül, hogy lépten-nyomon fel ne 

 borítsunk közülök egyeseket. Mikor a telephez közeledünk s a madarak — 

 úgy május első felében — rendesen négy, igen ritkán öt tojásból álló 

 fészekaljukat kotolják, már jó messziről észrevéve hajónkat, mind lecsúsz- 

 nak a fészkekről s betakarva tojásaikat, a mennyire hamarosan lehet, elhagy- 

 ják tanyájukat, a tisztás felé menekülve, siránkozva. A tojások, mint a 

 fészkeik is, hasonlók a többi fajokéihoz, csakhogy aránylagosan testük 

 nagyságához mérten kisebbek. (XXXIX. tábla.) 



Tojásmérték: H. 43—45; Sz. 29— 31'6 mm. 



A kottás 3 hétig tart s a párok felváltva ülnek. Telepeik nem tisz- 

 ták, mert 20—30 szárcsa, néhány czigányrécze is fészkel közöttük, a 



