IV. CSALÁD. SIRÁLYFÉLÉK. 37 



legerősebb s az alsó test oldalain sarlóalakú ; a nagy evezők kormos fekete- 

 barnák. Fiatalabbak feje világos szürkésbarna sötét hosszanti foltozással, 

 főleg a fejtetőn; egész alsó részük finom barna hnllámvonalakkal tarkí- 

 tott; felső részük és a szárny sötétbarna, minden toll világos földszínű 

 szegessel; a csüd kékesszürke, az úszóhártyák feketék; szem sötétbarna; 

 a csőr világos ónszínű, kampója fekete. 



Mértéke: H. 41—43; Sz. 33—36; F. (a középső tollak nélkül) 

 12-5—13; L. 4-7— 5-5; Cs. 3-5— 42 cm. 



A magas észak lakója s különösen Észak-Amerikában gyakoribb, 

 mint Európában és Ázsiában. Izland körül ritkábban kerül, mint Norvé- 

 giában. Öszszel délibb vidékekre vonul s ilyenkor az angol-, kevésbbé a 

 franczia- és német tengerpartokat keresi fel. Nálunk — főleg szeptember- 

 ben és októberben — nagyobb tavainkon egyesek majdnem évenként 

 előfordulnak; így a Fertőn, Balatonon. A Velenczei tavon csak egyszer 

 láttam. 



A nyílfarkú iiai. farkas. 



Stercorarius parasiticus (L.) i758. 



[Larus parasiticus L. — Lestris parasitica Macg. — Stercorarius longicauda 

 ViEiLL. — Lestris longicaudatus Koch. — Lestris buflfoni Boie. — Lestris crepi- 

 data Brehm (nec Banks), Friderich. — Lestris cephus Leach.]. 



Jegyei: csóka nagyságú; az első két evező szára fehér; főszíne 

 szürkés ; csőre kicsiny ; a csőr hegyétől az orrlyukak széléig terjedő távol- 

 ság akkora, mint utóbbi ponttól a káva tövére nyúló tollazat végződéséig 

 mért távolság; az öregek két középső farktoUa keskenyen hegyesedő 

 nyársalakú s majdnem kétszer oly hosszú, mint a többi; a fiataloknál 

 ezek a tollak szintén hegyesek s legalább 2 cm.-rel hosszabbak a többinél. 



Igen hasonlít a következő fajhoz, azért a jegyiéire külön figyelmez- 

 tetek.-^' 



Mérteke: 8r. 30*3; F. i±b; L. 4*3; Cs. 3 cm. (fertői példány). 



Norvégiából való példányok: H. 40 (középső farktollak nélkül). 

 Sz. 30—33; F. 1-2-1-2-5 cm., középső tollak: 19. L. 4*3; Cs. 27 3 cm. 



A magas észak lakója s a Sarkkörnél délebbre már nem igen költ. 

 Öszszel délre költözködik. Nálunk egy fiatal példány a Fertőn 1890 szep- 



* Friderich (Naturgesch. d. deutsch. Vögel etc.) ezt és a következő fajt összecserélte. 

 Dr. C. Floericke (Die Naturg. d. deutsch. Schwimm- und Wasservögel 276. 1.) ráutal Friderich 

 tévedésére, de maga is ugyanabba a hibába esik. 



