IV. CSALÁD. SIRÁLYFÉLÉK. 39 



szegésekkel. A csüd és lábujjak töve náluk sárgás, az úszóhártya és láb- 

 ujjak előrésze ellenben fekete. 



Mértéke: H. 44-46; Sz. 33-7— 34-3; F. 13—14; L. 4-2— 44; Cs. 

 3-:2— 3-6 cm. 



A sarki tájakon lakik. Fészkel a Shetland és Orkney szigeteken, a 

 Hebridákon ; Skócziánál délebbre nem költ. Skandináviában, a Jeges- 

 tenger partvonalán Ázsiában és Amerikában szintén előfordul. Öszszel 

 délre költözködik s ilyenkor — főleg szeptember-november közt — hazánk 

 lóságain is rendesen mutatkoznak egyesek. 



7. NEM. 



SIRÁLY. 



LARUS L. 1758. 



Orrlyukak a csőr közepén, vagy a tő felé; fark egyenesen elvágott; 

 lábukon mind a négy ujj megvan; ismertető jegyeiknél főleg az első öt 

 evező toll színezete és rajzolata döntő. Inkább tengerparti fajok s vizein- 

 ken csak egy faj költ, a többiek csupán a költözködés szakában jelennek 

 meg nálunk. 



AZ EZÜSTÖS SIRÁLY. 



Larus argentatus (Brünn.) i764. 



[Larus fiiscus Penn. — I..arus glaiicus Retz. — Larus argenteus Magg, — Laroi- 

 des argentatus, argentaceus, argenteus, argentatoides, major, americanus Brhm.] 



Népies nevei: A nagy sirályokat népünk nem igen különbözteti 

 s így a nálunk megforduló Larus fuscus-ra s erre a fajra is általában 

 csak «nagy sirály* járja, a Balatonnál még «Kata lúdja» is; az Alföldön: 

 lósiráhj, löcsér, lószemű sirály. 



Jegyei: jó hollónagyságú; erős csőre czitromsárga, az alsó káva 

 vége előtt levő szöglet vörös, (a fiataloknál a csőr sötétes végű, egyébként 

 testszínü, öregebbeknél barnás); a láb fiataloknál szürkés, majd szürkés 

 testszínü, öregeknél halvány testszínü; a fiatalok szeme dióbarna (télen 

 az öregeké is), az öregeké sárgásfehér; szemgyürú narancsszínű vagy 

 sárga; az első két evező túlnyomóan fekete, belső széle szürke és hegye 

 előtt fehérfoltos, a leghosszabb evezők vége fekete. Az öregek háta és 

 szárnya halványszürke, különben egész tollazatúk fehér. Télen a fej és 



