72 III. REND. EVEZŐLÁBÚAK. 



más fészektanyát keres magának. De nemcsak a varjak, hanem az élelem 

 fogyása is kényszeríti őket fészektelepeik változtatására. Ha ugyanis — főleg 

 tavak táján fordulhat ez elő — a tanyájuk közelében fekvő vizek hal- 

 állományát falánkságuk annyira megapasztotta, hogy étvágyukat s a nö- 

 vekedő nemzedéket többé nem igen képesek a környéken kielégíteni, 

 szintén kereket oldanak s máshol vetik meg családi tüzhelyöket. 



Rendesen márczius közepén, a jég eltakarodtával, érkeznek vissza 

 telelő helyeikről, s áprilisban párosodnak, hogy a költést is csakhamar 

 megkezdjék. Ha gémekkel, varjakkal közösen fészkelnek, az üres fész- 

 keket azonnal lefoglalják, egyes párokat közös lakótársaik közül szintén 

 elmarnak s a jogtalanul szerzett fészkeket megnagyobbítva, kitatarozva 

 saját czéljaikra összekészítik. Azok, melyeknek idegen fészek nem akadt, 

 maguk építenek, még pedig ágakból, nádból, sásból. Az egész alkotmány 

 rendetlen, laposas alakú; hasonht a fákon lévő szürke gémfészkekhez, 

 de valamivel sűrűbben és vastagabban rakott. Április végén, május 

 elején 3 — 4 igen karcsú, hosszúkás zöldes, kékesfehér, zöldesfehér mész- 

 réteggel borított tojást találhatunk bennök. A madarak szennyes termé- 

 szetöket a fészek táján sem tagadják meg; alig üli a tojó egy darabig 

 tojásait, valamint a fészek, úgy a tojások is szurtosak, utóbbiak szinte 

 barnásán tarkázottak lesznek. 



Tojásmérték: //. 63—66-8; Sz. 48—42 mm. 



Négy hét múlva kikelnek a csúnya, kormos szürke pehelylyel borított, 

 szemök táján hússzínű, csupasz bőrű fiókák, melyek inkább valami ős- 

 kori hüllőhöz mint madárhoz hasonlítanak. Az öregek közösen, felváltva 

 etetik őket s rengeteg halat szállítanak az éhes apróság torkába. Mohón 

 falatoznak ezek s telhetetlenségökben egy részét az élelemnek le is hul- 

 latják. Nagy emésztöségük és az így elszóródott eledel azután olyan 

 piszkot, bűzt támaszt a fészektelep környékén, hogy ember legyen, a ki 

 ott sokáig kibírja. Miután a kis kárókatonák kirepültek, az öregek ren- 

 desen még egyszer költenek, úgy, hogy a második fészekalj augusztusban 

 szintén repülős lesz. 



A kárókatona egész lénye sajátságos. Van benne valami a hollóból 

 és a búvárból. Vigyázó, szemfüles, bizalmatlan, ravasz, más madarakkal 

 szemben czivódó, önző, mérges. Elég jól és gyakran is repül, miközben 

 aránylag rövid szárnyait gyors egymásutánban mozgatja, hosszú nyakát 

 előre s kissé felfelé nyújtja. Nemcsak az egyirányú repüléshez ért, ha- 

 nem néha felkap a magasba s főleg, ha fészektanyáját háborgatjuk, 

 keringet mint a holló. Legtöbbször azonban alacsonyan a víztükör fölött 

 látjuk repülni s ilyenkor a csapat mindig bizonyos rendet, sort tart. 



