86 IV. REND. FOGASCSŐRŰEK. 



AZ ÖRVÖS BUKÓ. 



Mergus serrator L. i758. 



[Mergus niger, leucomelas, imperialis Gm. — Merganser serrata Steph. — 

 Merganser niger Bonn. — Mergus serratus Brünn. — Merganser serrator 

 (Sharpé)]. 



Jegyei: kisebb mint előbbi; csőre is karcsúbb, hosszabb amazé- 

 nál és a belső lábujjnál; a fejtoUazat hegyes szögben nyúlik a felső 

 kávára ; szárnytükör fehér, alul és felül fekete szegessel, a középen ugyan- 

 ily színű harántsávolylyal. 



Leírása. Gácsér díszíollazatban : fej, bóbita és a nyak felső része 

 zöldes fekete ; a nyakon széles fehér örv ; a nyak alsó része és a begy rozs- 

 dás barnás feketén foltozott; alsó teste egyébként fehér; a hát fark felé 

 eső része és a has oldalai szürkék, némileg feketén foltozva; a hát eleje, 

 vállak feketék, a hát feketeségét kétfelől — a szárnyakkal párhuzamo- 

 san — fehér tollak határolják; a mell oldalain — a szárnyhaj lás előtt — 

 fehéren, feketén szegett tollai vannak; a szárny fehér és fekete, össze- 

 csukottan a fekete szín a fehéren haránt csikókat mutat; a nagy evezők 

 sötétbarnák ; a fark barnásfekete ; a csőr czinobervörös, orma sötétszürke ; 

 a fiatalok csőre sárgásvörös ; a szem sárgavörös ; a lábak narancsvörösek. 

 A tojó hasonlít a nagy bukó tojójához, háta azonban sötétebb; szeme 

 sárgásbarna. 



Mértéke: //. 55—58; Sz. 22—26; R 7-1— 11; L. 3-7— 45; 

 Cs. 5-1— 6-8 cm. 



Földrajzi elterjedése körülbelül ugyanaz, mint az előbbié. Amerika, 

 Ázsia és Európa északi részeiben honos, különösen gyakori Szibéria 

 sebes folyású hegyi patakjai, folyamai mellékén. Norvégia északi részében 

 tengerszorosokon, úgy a tengerhez közel eső nyires erdőkben fekvő lápo- 

 kon, tócsákon találtam. Télre mihozzánk is elvándorol, habár ritkább a 

 nagy bukónál s folyóvizeinken inkább, mint tavainkon kerül elő. Egye- 

 sek magas hegyek között fekvő tócsákon, vízállásokon is szoktak mutat- 

 kozni. Márcziusban rendesen elköltözik tőlünk, de fészkelő helyeire csak 

 április vége felé, sőt későbben érkezik. Átvonulókkal azonban még április 

 második felében is találkozhatunk, s ezek kivált a fiatal tojók. Észak- 

 Németországban Rügen szigetén találták fészkelve. Mint ritkaságot jegy- 

 zem meg, hogy 1890-ben május 4-én Dinnyésen a Velenczei tónál lőttem 

 egy már dísztollazatot öltött hím példányt. Ez talán nálunk időzésének 



