90 IV. REND. FOGASGSŐRŰEK. 



Mértéke: //. 40—43-6; Sz. 15—17-5; F. 8—10-6; L. 3-3—42; 



Cs. 4-8—5-3 cm. 



Ezt az érdekes réczefajt hazánkban Hermán Ottó találta először 

 Erdélyben a mezőségi tósorozaton fészkelve. ■♦^ Annyiból érdekes ez, mert 

 Magyarország e madár földrajzi elterjedésének nyugati határa. Ausz- 

 triában s tovább nyugot felé csak mint igen ritka jelenség kerül elő, 

 de már nem fészkel. Igazi hazája keletnek terjed, a Kaspi tó felé s 

 Ázsia közepén fekszik. Az utóbbi évtizedekben nálunk a « Mezőség » 

 tavain kívül előkerült és lövetett Pestmegye lóságain, a Fertőn, a Ve- 

 lenczei tavon, Bács-Bodrogmegyékben. A Velenczei tavon egy két pár 

 szintén költ,"^^'^ de fészköket még nem bírtam meglelni. Itt e récze 

 rendesen márczius végén, ápril első napjaiban jelenik meg s úgy a vizén 

 úszkálva, mint repülés közben is azonnal feltűnik. A gácsér fehér pofája 

 messziről kivilágosodik a többi réczék úszkáló csapatai közül ; közelebbről 

 pedig, a vízből felálló, meglehetős hosszú, legyezős farka is megkapja figyel- 

 münket. Repülés közben sajátságos buksi, gömbölyded alakja van; színe, 

 főleg a tojóé és fiataloké, sötétnek látszik. 



Vizirovarokból, kisebb halakból, csigákból, vizinövényekből él. Egész- 

 ben véve, már csak ritkaságánál fogva is, gazdaságilag közömbös madár. 



15. NEM. 



DUNNAUÉCZE. 



SOMATERIA Leach. 1819. 



A csőr tőben legszélesebb, hegye keskeny, alakjára inkább lúd mint 

 réczecsőr; a csőrköröm a káva végét majdnem egészen, gombszerüen el- 

 fogja; a homloktollazat a csőr ormára és a kávák oldalaira benyúlik; 

 lábuk hasonló a bukóréczék (Fuligula) lábához; jobban s mélyebben buk- 

 nak, mint utóbbiak; kizárólag tengereken, tengerpartokon élnek, itt és 

 szigeteken fészkelnek ; fészköket lágy, finom pelyheikkel bélelik ki, mely az 

 északi népeknek egyik jövedelem forrása s ezért némely fajt mesterségesen 

 is tenyésztik ; kagylókból, lágytestüekből, kisebb rákokból, halakból, tengeri 

 hínárból, tengeri férgekből élnek. 



* Magyar tud. akad. Malh.-Természeltud. Közi. 187i2. X. 151—161 1. Élelmódjánalc leii-úsát 

 Brehm (Thieiieben 1879. III. 511. I.) innét merítette. 



** Újabban sokkal többet láttam, mint az előző években. , 



