VIII. CSALÁD. RÉGZEFÉLÉK. 97 



szürke. Nyáron a gácsér hasonlít a tojóhoz, de üstöke nagyobb. A tojó feje 

 teteje rozsdabarna, üstöke kisebb; pofák és nyakoldalak szürkék; torka 

 fehéres szürke ; begye, az alsótest oldalai, a váll, felső farkfedők barnák, az 

 egyes tollakon világos sárgás szeges; has és mell fehéres, a farkalján 

 barnás; hát barna, a fark felé sötétülő. Szeme barna, majd (az öregeké) 

 vörös. 



Mértéke: H. 55—60; Sz. 27—27-4; R 68—9; L. 3-4~4-3; 

 Cs. 4-9- 5-7 cm. 



Európa déli és középső részein ritkább fészkelő, Dél-Oroszország- 

 ban, a Kaspi-tenger vidékén, Közép-Ázsiában főleg a Mongol-sivatag szék- 

 tavain közönséges ; tehát nyugaton igen ritka, keletfelé számosabb. Télen 

 Észak-Afrikában, Indiában. Nálunk ritka madár s csak eg>^es példányok 

 kerültek belőle, legtöbb a Fertőn, hol régebben költött is, azután a Mező- 

 ségen, Csepel-szigeten s aVelenczei tavon. Márcziusban és áprilisban, majd 

 októberben és novemberben észlelték leginkább vizeinken. A Velenczei 

 tavon októberben láttam, a közelgő hajó előtt rendesen elbukott s nem 

 került többé elő. 



A CZIGÁNYRÉCZE. 



Fuligula nyroca (Göld.) i769. 

 II. tábla. 



[Anas nyroca Güld. — Anas africana Gm. — Anas leucophthalmus Bechst. — 

 Anas gmelini Lath. — Nyroca leucophthalmus Flemm. — Aythya nyroca Boie. — 

 Nyroca obsoleta Brhm. — Fuligula nyroca Steph. — Aythya leucophtalmos Brhm. — 

 Fuligula leucophthalma Reichw. — Nyroca fenuginea Sh. & Dress. — Nyroca nyroca 

 Flemm.] 



Népies nevei : csukoládérécze (Velencze) ; muérrécze (Fertő) ; bagó 

 récze (Dinnyés); bukdácsoló récze; fehérszemú récze. 



Jegyei: kisebb mint előbbi; szárnytükre fehér, alul barnásfekete 

 szegessel; az evezők belső fele többé-kevésbbé, úgy a szárny alja is, 

 fehér, ezért a szárny fehér és sötéttarka, a mi repülés közben igen feltűnő; 

 az alsó káva töve alatt az állon kis fehér folt látható; a fej gesztenye- 

 barna. 



Leirása. Gácsér dísztoUazatban : fej, melynek búbja kissé üstökös, 

 nyak, begy, a mell felső része, úgy az alsó test oldalai fénylő gesztenye- 

 vörösek ; a nyak közepe széles örvszerúen, összefüggésben a hát elejével, 

 úgyszintén az evezők külső része és hegye is többé-kevésbbé fekete- 

 barna; a háton néha alig észrevehető rozsdásbarna, tűhegynyi ponto- 

 zás; a hosszú válltollak hegye feketezöldes zománczfényü ; alsó test 



Chernél: Magyarország tnadaraL 11. 13 



