VIII. CSALÁD. RÉCZEFÉLÉK. 117 



nyakból kiinduló keskeny, sötétebb színű rajzolattal van elválasztva; a 

 hát eleje fényes feketés zöldesszürke, minden toll világos szegessel; a 

 farcsikja feketéskékes zöld érczfényü, mint a farkalja is; az evezők 

 szürkésbarnák, száraik fehérek; a váll fehér, a meghosszabbodott váll- 

 tollak részben feketés, kékes, zöldes érczfényúek, a középen fehérek, vagy 

 világoskékek, fehér középpel és sötétebb szürkéskék belső széllel ; a mell 

 és has vörösbarna, utóbbin némi fekete haránt sávozás nyomai ; a fark 

 tövén két oldalt, nagy fehér folt; a középső farktollak szürkebarnák, a 

 többiek fehér szegessel, a legszélsőbbek majdnem fehérek; csőr kékes- 

 fekete; szem sárga. A tojó a tőkés récze tojójához hasonlít, de csőrének 

 alakja és szárnya (a felső része szürkéskék) megkülönböztetik tőle. 



Mértéke: H. 44—47; Sz. 22-7— 254; F. 7-7— 115; L. 2-7— 43; 

 Cs. 6*3 — 74 cm. 



Költési öve a mérsékelt Európa, Ázsia, Amerika. Észak felé ritkább, 

 mint délen. Télre Észak-Afrikába, Indiába, Khinába vonul, sőt Ausztráliáig 

 is letéved; tehát minden világrészben előfordul. Hazánkban elég közön- 

 séges, s a Fertőn, Ecsedi lápon, Apaj körül, a Tisza mellékén, Velenczei 

 tavon (ritkábban) költ. Költözködéskor rendesen kisebb csapatokban jár, 

 főleg márczius végén, április elején, majd meg augusztus végén és szep- 

 temberben. Májusban nád, sás közé épült fészkébe 7—13 rozsdás, sárga- 

 fehérszínú fénytelen héjú tojást rak. 



Tojásmérték: H. 4-6— 49; Sz. 3'5— 3*7 ram. 



Hangja kvoék, vák, kvák. Főleg kisebb vizibogarakból, csigákból, 

 halikrából, halacskákból él, növényi táplálkozásra csőre nem igen való. 



20. NEM: 



NYÍLFARKÚ RÉCZE. 



DAFILA Steph. 1824. 



Nyakuk hosszú, vékony; fark mindkét ivarnál hosszú hegyes, leg- 

 hosszabbak a középső tollak, melyek a gácsérnál uyársszerűen erősen 

 kinyúlnak a farkból. 



