IX. CSALÁD. LÚDFÉLÉK. 121 



A BÜTYKÖS ÁSÓLÚD. 



Tadoima tadoma (L.) 1158. 



L Anas tadorna L. ^ Anas cornuta Gm. — Anas damiatica (Hasselq.) — Anas 

 subterranea Scop. — Tadorna cornuta Gray. — Tadorna Bellonii Steph. — Tadorna 

 ATulpanser Flemm. — Tadoma familiáris Boie. — Tadorna gibbera, littoralis, maritima 

 Brhm. — Vulpanser tadorna Keys & Blas.] 



Jegyei: alig nagyobb a házi réczénél, de inkább lúd benyomást 

 tesz, bár csőre elöl lapos, réczeszerú: szárnytükre elől zöld, hátrább 

 rozsdavörös; csőrtövén bütykös dudorodás; csőre és lábai vörösek; fark 

 12 tollú. 



Leírása. Gunái' dísztollazathan : fej és nyak érczfényú feketezöld ; 

 a begy és a nyak alsó fele fehér ; mell felső része, oldalai és a hát eleje 

 összefüggően rozsdavörösek ; a váltakon egy-egy fekete hosszúkás folt ; a 

 mell közepén a fark aljáig feketés rozsdás színnel kevert hosszú folt, 

 egyébként az alsó test, a szárnyfedők, a farcsíkja és farkalja, úgy háta és 

 farka is fehér, utóbbi fekete hegyű ; csőre vérpiros, hegyén fekete ; szeme 

 barna ; lábak halványvörösek, fekete körömmel. A tojó csőrbütyke s egész 

 termete kisebb, színezete kevésbbé élénk. 



Mértéke: H. 57—61. Sz. 32.7—33-4. F. lO-llo. L. 4-8—5. 

 Cs. 4-6 — 5-5 cm. 



Ez a szép récze főleg a tengerpartok lakója ; honos Anglia, Norvégia, 

 Svéczia, Dánia, Hollandia, a Balti tenger, Keleti és Északi tenger szige- 

 tein, partjain, ritkább Franczia- és Spanyolországban. A Fekete tenger- 

 nél, Kaspitengernél közönséges s előfordul Közép-Ázsia nagy széktavain, 

 valamint Ázsia keleti részeiben is. Egyes szigetségeken félszeliden él, 

 tenyésztik s tojásait szedik. Afrikában telelésre jelenik meg, de Heüglin 

 szerint költ is. Hogy a régi Egyptomiak is ismerték, bizonyítja szereplése 

 a hyeroglifák közt. Nálunk többször észlelték, de jelenleg csak egy hiteles 

 példány (?) van belőle, melyet Pancsován ejtettek el 1898 márcz. havá- 

 ban. Ez Lendl a. dr. praeparatoriumába került. 1899 január hóban az 

 Olt folyón. Felek község határában, Fogarasmegyében lőttek egy példányt 

 (Vadászlap 1899. évf. 34. l.) A 40-es években egy példány Erdélyben a 

 Sztrigyen is lövetett (d* ad.), mely Buda Elek gj^űjteményében volt, s melyet 

 CsATÓ János veterán ornithologusunk is látott. Én két napig figyeltem és 

 meg is sebeztem egy gyönyörű gúnárt a velenczei tavon 1887 nov. 21-én. 

 Ez előszeretettel a tó szélvizében úszkált s felriasztva mindig két-három, 



Chernél: Magyarország madarai. II. *" 



