XI. CSALÁD. LILEFÉLÉK. 14/ 



fehér ; fark fehéren és barnás sötétszürkén haránt sávolt ; felső teste sötét 

 alapon halványsárgás fehéren sűrűn foltozott (hasonlít a sárgapettyes 

 liléhez, azért figyelmeztetek e két faj jegyeire) ; csőr fekete ; lábak szürkés- 

 feketék; szem barna. 



Leírása. Nyári tollazathan : a homlok eleje, pofák, a nyak alsó része, 

 begy, mell egész a hasig fekete; a fej és a nyak hátulsó része, a begy 

 oldalai, czombok, a végbél tája, farkalja fehér; hát, vállak, kis szárny- 

 fedők feketebarna- alapon sűrűen sárgásfehéren pettyezettek, fo Hozottak ; 

 a nagy evezők szárának középrésze fehér, a négy elsőnek külső fele bar- 

 násfekete, az ötödik és a következők külső felén fehér folt; a nagy és 

 középső szárnyfedők szürkésbarnás feketék, szegesük és hegyük fehér. 

 Ebben a tollazathan nálunk nem igen látjuk, hanem inkább az őszi tolla- 

 zathan, mikor is az áll és torok felső része, az alsó test közepe fehér (a 

 fekete tollazat teljesen eltűnik, kivéve a nagy alsó szárnyfedőket); a pofák, 

 nyak, begy és a mell felső része piszkos sárgásszürkés alapon sötétebb 

 barnásszürkén foltos, az alsó test oldalai ugyanilyenek, de foltozásuk vilá- 

 gosabb; a szemet elől sötétszürkés félholdalakú folt szegélyezi; a felső 

 test barnásfekete alapon halvány sárgásfehéren foltos, legsötétebb az alap- 

 szín a fejen és háton, legvilágosabb a szárnyak fölső felén; egyébként 

 mint nyáron. A fiatalok tollazata olyan, mint az utóbb leírt ; a tojó nyáron 

 hasonlít a hímhez, de nem oly élénk színű, gyakran a fekete alsó testen 

 fehéres foltok látszanak. 



Mértéke: H. 25-29; Sz. 17-5— 205; F. 7-5— 84; L. 4-5—5; 

 Cs. 2-4— 2-9 cm. 



Úgy az Ó-világ, mint Amerika északsarki tájain (Alaskában) költ, főleg 

 a 65 és 74° é. szélesség között; Izlandon és Skandinávia északi részei- 

 ben azonban nem fordul elő, hanem inkább Észak-Oroszországban, kü- 

 lönösen Szibériában. Telelésre a Földközi tenger vidékeire, Afrikába (még 

 a Jóreménység fokánál is találták), Indiába, Ausztráliába, Észak-Ameriká- 

 ból Peruba, Braziliába költözködik. 



Hazánkban még néhány év előtt ritka vendégnek tartották, de a 

 Velenczei tónál évek óta rendszeresebben végzett megfigyeléseim azt bizo- 

 nyítják, hogy minden őszszel rendesen átvonul s pihenésre is leszáll itt, 

 szintúgy nagyobb tavaink környékén. Különösen szeptember közepe és 

 október első napjai között találkoztam vele a meztelen, sáros, homokos 

 tóparton, majdnem mindig más kisebb fajú parti szárnyasok csapataihoz, 

 vagy bibiczekhez szegődve. De egy-egy napon két három darabnál ritkán 

 volt több látható. A Fertőn őszszel szintén többször előkerül s itt elejtet- 

 teket különböző években láttam. A Balatonnál 1895 szeptemberben ész- 



19* 



