XI. CSALÁD. LILEFÉLÉK. 157 



Tojásmérték: H. 28-9— 29-2; Sz. 20—21-9 mm. 



15 — 18 napig részben kotolják, ülik a tojásokat, részben a nap 

 melegével költetik, ezért korábbi vagy későbbi megfakadásuk az időjárás- 

 tól is függ. A kikelt fiókákat életök kezdetén fehér pehely borítja, 

 mely a későbbi sötétebb tol lazát helyén sötétbarnásan, feketén pontozott. 

 Valamint az anyamadarak és a tojások, úgy ezek az apró jószágok is 

 színben nagyszerűen alkalmazkodnak a kavicsos talaj színéhez s mond- 

 hatni, hogy e madár egész életében a mimikrinek, alakoskodásnak rop- 

 pant szerep jutott. Ez védi meg sok mindenféle ellenségétől, még az 

 élesszemű ragadozó madarak elöl is. Eleinte a kis pelyhesek a fészek- 

 gödröcske környékétől nem igen távoznak messzebbre, de mikor lábaik 

 megerősödtek, tollazatúk kinőtt, követik az öregeket, velük bogarásznak 

 s hűségesen összetartanak. Gyakran egy-egy telep fészekaljai mind össze- 

 verődnek s együtt maradnak, együtt kószálnak, sőt a nagy útra is együtt 

 indulnak augusztus végén, szeptemberben. Október közepéig szokták 

 ezek a vonuló társaságok vizeinket, vízmenti kavicsos legelőinket egyéb 

 rokonfajú szárnyasokkal népesíteni. Van köztük — számra legtöbb — 

 partfutó (Tringa), néhány parti és kis lile stb. 



Számtalan víziféreg, rovar, pille, kukacz, szúnyog, álcza pusztításával 

 hasznos madaraink sorában foglal helyet s méltán megérdemli, hogy ked- 

 ves ártatlansága fejében nemcsak megoltalmazzuk, hanem különösen 

 fészkelő helyeit védelmezzük idegen betolakodóktól. Ugy sem szaporod- 

 hatik annyira, mint kívánatos volna, mert elég ellensége van s az ártere- 

 ken költök tojásait gyakran a megdagadt víz is elmossa. 



30. NEM : 



BÍBICZ. 



VANELLUS Briss. 1760. 



Alakjuk, csőrük, lábuk a lilékre emlékeztet; szárnyuk azonban nem 

 hegyes és karcsú, hanem kerek, a fark végéig vagy azon túl ér; a má- 

 sodik és harmadik evező leghosszabb; a csüd jóval hosszabb a közép- 

 ujjnál és csőrnél; nedves réteken, mocsarak körül tanyáznak; nem sebe- 

 sen, de igen változóan, bukázva, kanyarodva, suhogó szárnycsapással 

 repülnek; nyüveket, csigákat, gilisztákat esznek, igen hasznos madarak. 



