í'78 V. Rend. futok. 



A SÁRJÁRÓ. 



Limicola platyrhyncha (Temm.) Í8Í5. 



[Tringa platyihyncha Temm. — Limicola pygmaea Koch. — Tringa eloroides 

 ViEiLL. — Tringa pygmaea Savi. — Pelidna platyrhyncha Bp. — Tringa Hartlaubi 

 Gray.] 



Jegyei: alig pacsirta nagyságú; tollazatának rajza némileg a kis 

 szörszalonkára emlékeztet, de kevésbbé rozsdás és sárgás, hanem fekete- 

 barna és fehéresszarkés; torka, alsó teste fehér, csak a begy szürkés ár- 

 nyalatú, sötétbarnásan pettyszerüen foltozott ; szem és csörtő között lévő 

 sáv és a fültáj szürkésbarna ; a pofa sötéten pontozott ; szem fölött fehér 

 sáv; fejtető feketebarna, két világos fehéres keskeny hosszanti sávval; a 

 hát tollai feketebarna, rozsdás és fehéres szegésüek; a nyak hátulja 

 szürkésbarna és fehéres foltozásu; a szárnyfedők barnák, fehér és rozs- 

 dás szegélyezéssel ; evezők sötét szürkebarnák, az elsőnek szára fehér, a 

 következőké mindjobban sötétedik; középső két farktolla leghosszabb 

 szine sötétbarna, keskeny rozsdás szegessel; a csőr töve sárgásbarna, 

 vége sötétbarna; lábai zöldesfeketék; szeme sötétbarna. 



Mértéke: H. 15-16-8; Sz. 9'9— 108; F. 3-9— 4*5; /.. 2—21; 

 Cs. 3—3-4 cm. 



Ez a madár Skandinávia fensíkjain, a 60° é. szél. körén túl észa- 

 kabbra, Lapponiában s valószínűleg az európai és szibiriai tundrában 

 is költ. Költözködéskor délibb övekben jelenik meg, de általában ritkáb- 

 ban kerül elő^ mint a többi parti madarak. Főleg Kelet- és Közép- 

 Európában, a Földközi-tenger körül, Madagaskár szigetén, Közép-Ázsiában, 

 Japánban, Khinában, észak-nyugoti Indiában észlelték. Nálunk való- 

 színűleg közönségesebb, mint hiszszük, ritkaságának oka inkább a meg- 

 figyelés hiányossága, nemkülönben az a körülmény, hogy más kisebb 

 parti madaraktól nem igen különböztetik meg. A Nemzeti Múzeumban 

 honi példány nincs^ a bécsi udv. múzeumban azonban egy 1807-böl való 

 ^ példány áll NATTERER-től, mely hazánkból való. A Fertő mellékén 

 1892 májusban a Dorfsee-nél egy d* és két ? , 1895 május 15-én pedig 

 két ? lövetett, melyek Huszthy Ö. gyűjteményében vannak Lékán. A Velen- 

 czei tónál 1893 szeptember 1-én lőttem egy cf-t s még egy-kettőt láttam, 

 melyek nem közvetetten a tóparton, hanem attól pár méternyire levő mo- 

 csaras, iszapos, pocsétás, gyér füvű helyeken tartózkodtak. Erdélyben szin- 

 tén lőttek egy példányt, N.-Szebennél 1867-ben ; Petényi szerint pedig 

 régebben Szentes táján és Hód-Mező-Vásárhelyen is kapóra került volna. 



