182 V. REND. FUTÓK. 



vörös alapon feketebarnán hosszant foltos; háta ugyanígy és rozsda- 

 vörösen, de kevéssé fehéresszürkén is; a szárnyfedők barnásszürkék, 

 minden toll közepén a szár sötétebb; az elsőrendű fedők vége fehéres 

 csíkban folyik össze a szárnyon : a váll hosszú fedőtoUai sötétbarnák, 

 rozsdavörös szegélylyel. (Az izlandi partfutó tollazata hasonló az itt 

 leírtakhoz, de termetre jóval nagyobb s csőre egyenesebb, rövidebb.) 



Mértéke: 11. 18'8— 21; Sz. 11-8--13; F. 4—5*4; L. 2-6— 35; 

 C;.s. 3-5— 4-3 cm. 



Költözködés szakában úgy Európa, mint Ázsia délibb részein gya- 

 kori, sőt Ausztráliáig, Tazmániáig, Indiáig, Dél-Afrikáig lelátogat. És 

 sajátságos! fészkét, tojásait csak mai napság fedezte föl H. L. Porham 

 a Jenisei tblyam torkolatának egyik szigetén 1897 juUus 3-án. Egy 

 fészekaljban 4 tojást talált, melyek nagyon hasonlítanak a sárszalonka 

 tojásaihoz, csakhogy valamivel kisebbek. Skandináviában öszszel gyakori, 

 tavaszszal ritka; Észak-Szibériában azonban június és július havában 

 is észlelték. Nálunk áprilisban, gyakrabban májusban, sőt május végén 

 is átvonul, de különösen szeptemberben és októberben számos; ritkáb- 

 ban augusztus végén. 



A HAVASI PAKl FUTÓ. 



Tringa alpina L. i758. 

 VI. tábla. 



iTriiiga cinclus L. — Ginclus torquatus Briss. — Tringa varia Mull. — Niiiiie- 

 nius variábilis Beghst. — Tringa variábilis Mey. — Pelidna einclus Bp. — Pelid. 

 alpina Brhm. — Pelid. variábilis Steph. — Sc-hoeniclus variábilis Rüpp. — Tringa 

 cinclus minor Sc.hleo. — Tringa torquata Degl.] 



Népies nevei : parti sneff, parti szalonka, szőke sneff; széki sneff 

 (Alföld). 



Jegyei : körülbelül pacsirtanagyságú ; a csőr hegye kissé lehajló, 

 hosszabb a fejnél; a középső farktollak hegyesek s hosszabbak a többi- 

 nél; a csüd hosszabb, mint a középujj karmostul; farcsíkja nem fehér; 

 begye fehér alapon sűrűen, feketén vagy sötétszürkén pettyes; nyári 

 toUazatban alsó testének közepét nagy fekete folt foglalja el ; láb és csőr 

 fekete; szem sötétbarna. (L. I. köt. III. és V. tábla). 



Leirása. Őszi tollazat (nálunk ebben legközönségesebb): fejtető 

 rozsdás és feketefoltos; a hát fekete, minden toll részint rozsdássárgán 

 vagy rozsdásbarnán, részint — főleg a hát alsó része felé — fehéresen 

 szegett; a nyak hátulja szürkés, némileg rozsdásan árnyalt és sötétszürkén 



