186 V. REND. FUTÓK. 



mohóság, elevenség. Folyton lakmároznak, futkosnak, majdnem egymást 

 tapossák le. Békés természetök közös együttműködésük közben is csak 

 ritkán zökkenik ki a rendes kerékvágásból; legföljebb ha valami zsák- 

 mányt véletlenül egyszerre ketten akarnak megragadni, támad köztük 

 némi nézeteltérés: holmi csipdesésre való hajlandóságot árulnak el, kissé 

 felugranak, de a következő perczben már helyreállott a béke s kiki falatoz 

 tovább. így megy ez napokon át; mindig csak falnak, híznak míg csak 

 jól meghájasodva el nem távoznak tőlünk. 



A partfutóknak, valamint hozzájuk társult rokonaiknak, a vízszéli 

 alsóbbrendű állatélet korlátozásában kiváló szerep jutott. Északi hazájuk- 

 ban, hol a rengeteg szúnyogot is pusztítják, hasznos voltuk még szembe- 

 tűnőbb. Igaz, hogy pecsenyéjök ízes falat, de parányiságuknál fogva éppen 

 csak egy-két harapás s azért inkább kíméljük e jámbor, a tókörnyékeket 

 megélénkítő madárkákat, mert kárt ugyancsak nem okoznak, sőt inkább 

 hasznot. 



AZ APRÓ PARTFUTÓ. 



Tringa minuta Leisl. 78/t^. 



[Tringa pusilla Mey. — Tringa Temmincki Koch. (nec Leisl.) — Tringa dama- 

 censis Tagz. — Pelidna minuta Boie. — Pelidna pusilla Brhm. — Actodromas 

 minuta Kaup. — SchíBniclus minuta Gray. — Limonites minuta Sharpé]. 



Népies neve: apró partisneff. 



Jegyei: verébnagyságú; csőre egyenes, hegyén kissé gombosodó, 

 rövidebb a csüdnél; középső farktoUai hosszabbak mint a többi, a leg- 

 szélsőbbek világos hamuszürkék ; az evezők szárai barnás fehérek, különösen 

 tőfelük barnás; láb és csőr fekete; szeme sötétbarna. 



Leirása: színezetre mindenkor az előbbi fajhoz hasonlít, de alsó 

 testén nyáron nincs fekete folt, s begye a nyak alsó részével együtt 

 szürkésbarna, sötétebb foltozással; téli follazatban felül világos barnás- 

 szürke, a fejen, háton sötétebben foltozott, mint a nyakon. Nagyságra a 

 következő fajhoz igen közel áll, azért a kettőnek jegyeire figyelmeztetek. 



Mértéke: H. 13-5— 14-5; Sz. 8-8— 102; F. 3-4-4-5; L. 2— 2-3; 

 Cs. 1-5—2 cm. 



Ennek a fajnak typikus példányai Skandináviától a Taimyr fél- 

 szigetig a tundrás vidékeken költenek. Nyugat felé a Porsanger fjordban 

 (Norvégia) fekvő Tamső sziget, hol Collett K. találta fészkét, elterjedé- 

 sének határa. Kelet-Szibériában más fajta: a Tringa minuta ruficollis, 

 Észak-Amerikában pedig: a Tringa minuta min írl illa tartózkodik. A ty- 



