192 V. REND. FUTÓK. 



nem is annyira nagy csapatokban, inkább kisebb társaságokban élnek s 

 vigyázóbbak, vadabbak. 



A TAVI CZANKÓ. 



Totanns stagnatiUs Bechst. dS03. 



[Tringa guinetta Páll. — Glottis stagnatilis Koch. — Iliornis stagnatilis, 

 Kaup. — Totanus Lathami Gray. — Tot. tenuirostris Horsf.] 



Jegyei : egészben hasonló alakú, színezetű mint a következő, csak- 

 hogy teste alig rigónagyságú (hosszabb nyakú), csőre s lábai is sokkal 

 kisebbek, finomabbak. 



Mértéke: K 21—23; Sz. 13'7— 146; F. 5-6— 6-3; L. 4-8—5.5; 

 Cs. 3-6- 4-1 cm. 



Eltérőleg a többi czankóktól, ez a faj nem az északi vidékeken, 

 hanem a mérsékelt öv déli, főleg délkeleti részeiben költ. Olaszországban 

 ritka, Dél-Oroszországban, Dél-Szibériában gyakoribb s egész az Ochotzki 

 tengerig terjed. Nálunk úgy látszik előbb közönségesebb volt, újabban 

 azonban czankóféléink közt határozottan ö a legritkább. Nem a nagy 

 tavaknál, mint inkább kisebb pusztai tócsák táján szeret tartózkodni. 

 Tojásait az Ecsedi lápon, Apajon, Gsepelszigeten találták. Lövetett ugyan 

 különböző mocsaras tájainkon, a Királyhágón túl is, de mindenütt csak 

 szórványosan kerül elő. Láttam Temesmegyében az Aldunánál Kubin 

 vidékén; a Fertőnél; Velenczei tónál — itt tíz év alatt csak 3 — 4-szer; 

 Kis-Körénél (Hevesm.), de csak vonulás közben. 1896-ban Gerva Frigyes 

 Hanwztinál, a Szúnyog pusztán, Bugyi község mellett, (Pestm.) találta 

 sűrűbben fészkelve. Költési ideje május elejétől e hónap végéig tart, 

 ritkán találhatni még június elején is friss fészekaljat. A fészek mocsa- 

 rak, tócsák közelében, kissé magasabb száraz pontokon szokott lenni. 

 Tojásai rozsdássárga vagy barnásfehér alapon hamuszürke ibolyásba 

 Játszó foltokkal, ibolyásbarna és feketés vonalkákkal, karczokkal, pontok- 

 kal, rajzolatokkal tarkítottak s hegyes körte alakúak. (XXXIX. tábla). 



Tojásmérték: H. 35—41-5; Sz. 24-7—29 mm. 



Költözködéskor, tavaszszal márczius végén és áprilisban jelentkezik, 

 az országos közép nap szerint: április 8-án ; de vonulása csak május 

 elején ér véget. Öszszel augusztusban és szeptemberben távozik a Föld- 

 közi tenger délibb vidékein át s Afrikában meglehetős délen — megfele- 

 lőleg Dél-Ázsiában — húzza ki a telet, sőt Ausztráliáig is elkalandoz. 

 Hangja ijiát, fyiüt. 



