XII. CSALÁD. SZALONKAFÉLÉK. 193 



A SZÜHKE CZAXKÓ. 



Totanus nebularius (Guxn.) Í767,* 



[Totanus fistulans Bechst. — Scolopax canescens Gm. — Tot. glottis Bechst. — 

 Tot. chloropus Mey. — Liinosa glottis, totanus Páll. — Glottis natans Koch. — 

 Glott. chloropus Nilss. — Glott. canescens Strickl. — Glott. grisea, fistulans 

 Brhm. — Tot. glottoides Víg. ^ Limosa glottis Steph. — Glott. albicollis Brhm. — 

 Glott. nivigula Hodg. — Glott. nebularius Sharpé.] 



Népies novoi: nagy vízisneíT; zöldlábu fütyülősneff. 



Jeíjyei: egyike legnagyobb czankóinknak, mely felér majdnem a 

 gerlével: csőre töve magasabb, mint széles, közepétől pedig hegye kissé 

 fölfelé hajlított, majdnem oly hosszú, mint a csüd, töve kékeszöldes szürke, 

 hegye fele feketés ; lábai magasak, hosszúak, ólomszürkék, hajlásúknál zöl- 

 desek; szem sötétbarna, első evező szára fehér; alsó szárnyfedők fehér 

 alapon sötéten csíkosak ; a hát alsó fele, farcsíkja, farkalja úgy alsó teste 

 is fehér a mellen, nyakon, begyen és oldalain sötétszürkésen, feketésen 

 pettyes és foltos (könnyalakuan vagy hosszúkásán). Hasonlít előbbihez s 

 annak úgyszólván nagyobb kiadása. 



Leírása. Nyári tollazatban : felül feketésbarna, fehér tollszegélyek- 

 kel tarkított, télen világosszürke fehéres szegésekkel, a fiatalok hamu- 

 szürkések, minden toll közepe feketésbarna ; alul főszínük a fehér, nyakuk 

 és begyük szürkésen, feketésen foltos; a nagy evezők feketebarnák, a 

 fark fehér, számos sötétszürke keskeny harántcikkázással. 



Mértéke: H. 27—28; Sz. 18-4— 194; F. 6-9-81; L. 61— 7-3; 

 Cs. 5*6 — 5*8 cm. 



Északi madár, mely az 57° é. sz. fölött költ, Skócziától, Skandinávián, 

 Észak-Európán át Kelet-Szibériáig. Télen Közép-Európán át Afrikába — 

 meglehetősen délre — Ázsián át Indiába, Khinába, sőt Ausztráliáig vonul. 

 Nálunk márczius végén kezd jelentkezni, áprilisban, májusban is mutat- 

 kozik, nem költő példányokat július elején is találtak (Gsató J.). Augusz- 

 tus második felében, szeptemberben ismét átvonul, októberben legföljebb 

 csak egyesek, azok is ritkán akadnak. Mindig egy-kettő vagy négy-öt 

 található együtt, de igen gyakran partfutókból, lilékből álló kevert csapa- 

 tokhoz egy-egy példány csatlakozik s mintegy a kisebb útitársak vezére. 

 Vad, vigyázó madár lévén, ember előtt, jóval lőtávolon kívül, tyiá, ttjid 



* Linné Tringa littorea-ja nem egészen határozott s más fajra is érthető, mint általában a 

 régibb szerzők nem jól irják le s más fajokkal elcserélik. 



25 



Chernél: Magyat-ország madarai. II. 



