XII. CSALÁD. SZALONKAFÉLÉK. 225 



Mintha csak érezné, hogy alakoskodó, a száraz levelekhez annyira 

 illő toUazatán kívül ellenségeivel szemben nincs más fegyvere; kétszeres 

 elővigyázattal, körültekintéssel és éberséggel fortélyoskodik tehát, hogy 

 felriasztva mihamarább elvonja magát üldözőjének szemei elől. Nem 

 szokott messze szállni, csak ha többször puskáztak reá, vagy sokszor 

 egymásután felverték repül nagyobb távolságokra s vadul meg. De az 

 bizonyos, hogy a vadász előtt mindig akkor kel, a mikor és a hol az 

 legkevésbbé várja. Szeles hűvös időben lábol a kutya előtt, mert futni jól 

 tud s ilyenkor messze kel, gyakran csak halljuk az ágak közt jellemző 

 robogását, a nélkül, hogy látnók. 



Őszi vonulása szeptember végén, október elején kezdődik s leg- 

 tömegesebb október második felében. Novemberben is — főleg a délibb 

 megyékben — sok az átvonuló szalonka. Egyesek — többnyire sebzettek, 

 de egészségesek is — deczemberben, sőt egész télen át akadnak. Szlavó- 

 niában, Horvátországban, Fiúménál rendes áttelelőkkel találkozhatunk. 

 Elvonulásakor inkább egyenként utazik, csak tavaszszal bukkanunk kisebb, 

 3 — 4 darabból álló utazó társaságokra. Ez időszakban főleg a déli és 

 délnyugati szelekkel utazik s általában Európában DNy »>■ ÉK-nek fekszik 

 vonulási iránya, míg őszszel fordítva. Legnagyobb részők az Adriai és 

 Földközi-tenger szigetein, Spanyolországban, Dél-Francziaországban, Olasz- 

 ország déli részében, Albániában, Epirusban, Görögországban, a Kanári- 

 és Azori-szigeteken telel, szintúgy Kis-Ázsiában, Anatóliában, kisebb 

 számban Egyptomban, jóval számosabban Algírban, Fezben, Marokkóban. 

 Ázsiában, hol tartózkodási köre is délebbre terjed, mint Euiópában, téli 

 szállásra egész a 22° é. szél.-ig lelátogat. Végül említenem kell, hogy 

 nagy mennyiségű telelő szalonka érkezik évenként Anghába is, még 

 pedig, mint megfigyelték, NoiTégia felől. Mr. Chübley tapasztalata szerint 

 a «bagol>1'ejű'> fajta nem utazik a «kis fajtával » s Angliába délkeleti 

 széllel előbbiek, északival ellenben az utóbbiak érkeznek. Nálunk leg- 

 tömegesebben Brassó vidékén, Fogarason s általában az erdélyi délibb 

 megyékben, úgy mint Szlavóniában, Somogymegyében mutatkoznak az 

 átutazó és megszálló hosszúcsőrűek, hol még az utóbbi években is százan- 

 kint kerültek puskavégre. 



Az erdei szalonka legkedvesebb eledele a földi giliszta; a hol ez 

 bőségben van, ott ő sem igen hiányzik, márhogy legalább is tavaszszal 

 és őszszel. Dr. Kaufmann vizsgálatai szerint különösen a tavaszi vonulás 

 első felében lövöttek begyében más mint földi giliszta nem is volt. Ké- 

 sőbben a giliszták mellett százlábúakat (Geophilus), majd a szárazabb idő- 

 járásban, áprilisban, csigaférget (Julus), úgyszintén rovarmaradványokat, 



Chernél: Magyarország madarai. II. 



