240 V. REND. FUTÓK. 



Darvakká emőnni 

 Vagy más madarakká 

 Végbe bucsiit venni ».* 

 Vagy pedig: 



«Vigy el innen napkeletre 

 Darumadár engemet 

 Nem tudok én itt maradni 

 Mert a szivem megreped »>. 



Talán rossz a sorai elvágyik ö is, a más hazába készülő, de egykor itt 

 is telepes szárnyassal? 



Mint a tavasz és ősz hirdetője is sokszor szerepel a daru, úgy mint 

 a gólya és fecske is; csak néhány idézet álljon itt: 



«/ó/7 el tavasz, jöjj el 



Napfényes idővel 



Daruval, gólyával 



Keleti szellővel)). Pósa Lajos. 



« Körülem ősz van, amott kikelet 



Vándorló darvak úsznak át az égen 



Az öszbül a tavaszban. Petőfi Sándor. 



Nem maradhatott figyelmen kívül a daru azon sajátságos szokása sem, 

 midőn, főleg tavaszszal, szenvedélye tetőfokán vagy mulatságára, bizo- 

 nyos rendszeres tánczot járt. Valóságos csárdást látott ebben népünk. 

 Kobzára vette ezt jó báró Orczy LömNcz régi poétánk is: 



«Im a tavasz eljött, kikirics virágzik 

 Szántók nótájokat vigan fityerészik. 

 Pacsirták magasról a napot köszöntik 

 Darvak is elhagyott tánczokat már kezdikn. 



MisKOLCZY Gáspár uram « Jeles Vadkertjében)) 1691-ben így írja le ezt 

 a tánczot: « fejeket hol nagy magasra felemelik, hol ősszve vonszák, 

 szárnyokat kiterjesztvén nagy krúkogással karingósan tánczolnak'). 



Mai napság nem tánczol már nekünk a jó, szép darumadár! Elvétve 

 sem igen találkozunk vele a tanyákon, kastély udvarokon, hol mint 

 « élődíszt)) vagy mivel « rendet tartott a baromfiak között » szívesen látták. 

 Ritkaságként látjuk a legények kalapján az igazi darútollat, szürkegém — 



* Kálmány Lajos gyűjtése. Idézi Hermán O. : A madár a magyarság felfogásában. Emlékk. a 

 kir. magy. Term. tud. társ. félsz, fennáll, emlékére 148. 1. 



