XlV. CSALÁD. DARUFÉLÉK. 241 



és pulykatoll s még egyéb helyettesíti azt. Csak némely nemesi czímerek 

 őrzik hűségesen képét, ott áll rajtuk egyik lábát felemelve, benne valami 

 kövecskét szorongatva; mert úgy tartja a közhit, a daru annyira éber, 

 hogy mikor a többiek alusznak, a kiállított őrszemek egyik lábukba 

 követ vagy földet ragadnak, a mit elszunyókálásuk esetén elejtvén, a 

 zörejre rögtön felébrednek, hogy perczig se felejtsék el fontos szerepöket. 

 Az is még tartja magát, hogy a darvak hallgatag, csendes, magasan 

 vonulásából szép időt jósol magának a tanyai ember, ellenkezőleg, mikor 

 alant igen krúgatva, sietve szállnak, szélvészt vár; egyébként a daru 

 inkább a múlté s nem a jelené. Azért is terjeszkedtem ki bővebben 

 annak a viszonynak ecsetelésére, mely közte és a magyarság közt fűző- 

 dött, mert a haj dánból átcsengő hangokat akartam megőrizni. A jelenkor 

 még tud róluk, ne felejtse hát el a jövő sem. 



A daru elfogyásával, s mióta az rendes madai-unkból átvonuló 

 lett, elmosódik a régi viszony elemeinek változatossága s az az érzelem 

 kerekedik felül, az a hangulat, mely búcsúkor szokott fakadni bennünk, 

 még pedig a viszontlátás bizonytalansága révén. A 60-as évek után szóló 

 költők már így írnak róla: 



« Száll a daru fönn a légben : 



Hová merre viszi vágya? 



Megunta itt az életet 



Repül, repül más hazába* Tlialy Kálmán. 



S PósA Lajos még későbben már csak így ír: 



«Darú madár látunk-e még 

 Ha a tavasz eljő? 

 Vagy csak tollát, vagy csak porát 

 Hozza el a szellő ». 



Az ősmocsarak utolsó vonaglását, az ekevas éhességét megsínylette ez 

 a daliás vadmadár; elment — nem a miénk többé! 



Gazdaságilag a darunak nálunk ma már szintén csak szűk jelentőség 

 jut. Élelme első sorban a szemes életből kerül ki s legkedvesebb falatja 

 az árpa, kukoricza s egyéb gabnaszem. Szintúgy szereti a friss növény- 

 hajtásokat, gyenge szálakat lecsipdesni. Mellékesen kukaczokat, pajorokat, 

 rovarokat, kisebb gyíkot, békát, sőt ha találkozik, egeret is megfog. Ott, 

 hol tavaszi költözködés idején nagyobb pihenőket tart s nagy csapatok- 

 ban a frissen bevetett árpa földekre veti magát, valamelyes kárt bizony 

 tesz. De ez csak egyes pontokra — melyek azonkívül sem számosak — 

 tartozik s ott is alig tart pár napig. 



31 



Cheniel: Magyarország madarai. II 



