VI. REND. 



LÉPKEDŐK. 



GRESSORES. 



Általában czingár, nyúlánk, nagyobb termetű, hosszú nyakú, csőrű 

 és lábú madarak. A hátulsó lábujj rendesen épp oly alacsonyan áll, mint 

 az előre irányultak (kivéve a flamingót), melyek tövét hártya köti össze, 

 néha csak két ujjat, néha mind a hármat (külföldi fajoknál találkozik 

 egész úszóhártyás, de egészen szabadujjú láb is) ; legtöbbjüket hol a fej- 

 ről, hátról, hol a nyakról lecsüngő vagy meghosszabbodott dísztollak 

 ékesítik, némelyeknél érczfényű tollazat is akad; soknál némely testrészek, 

 főleg az áll, fej, nyak, a szem és csőrtö közé eső rész, csupaszok. Élet- 

 módjuk igen változatos, de legtöbbnyire mégis vizek, síkságok, tavak, 

 tengerek, mocsarak táján élnek, a földön lépkedve, lassan járkálnak, 

 sekély szélvizekbe, ingoványokba — sokszor hasig — gázolnak, soha sem 

 futnak ; reptük egyenletes, csendes, inkább lassú, néha lebegő ; vándorlás 

 közben rendszerint határozott szabályos sorban, vonalban, V alakban 

 szállnak ; fára, nádra, sőt sziklára is leereszkednek ; kevés kivétellel tár- 

 saságkedvelők, nagy telepekben költenek, száraz ágakból, nádszálakból 

 lazán épült fészkeiket nádba, ágakra, fákra, sőt a földre rakják, 3 — 5 

 jobbára egyszínű fehér, kékes, sárgásbarna, hosszúkás, hegyes végű tojást 

 raknak, fiókáik a teljes megerősödésig a fészekben maradnak; hangjuk 

 tompa korrogás vagy vakkantás, sőt a gólyáknak nincs is szólásuk, ha- 

 nem csőrük káváit összecsattogatva kelepelnek; a legmagasabb észak 

 kivételével az egész földön honosak; lágytestűekböl, kis rákokból, rova- 

 rokból, halakból, hüllőkből álló táplálékukat mindig a földön, vízben, 

 mocsárban fogják. 



XVII. CSALÁD. 



íbiszfélék. 



IBIDAE. 



Egész alakjuk — kivéve a kanalasgémet — a pólingra emlékez- 

 tet; a csőr tompa, nem hegyes végű, puha, csak végén kemény, a felső 



