290 VI. REND. LÉPKEDŐK. 



hangon; inkább valami gémhang és varjú károgás elvegyüléséhez hasonht 

 a kráu, kváu hivogatása. 



Mint költözködő madár az országos középnap szerint: márczius 

 i4 — í5-én érkezik s októberben, novemberben távozik el. Egyesek azon- 

 ban a kemény hideg beköszöntéig is el-elmaradoznak mocsarainkon, söt 

 gyenge teleken át, valami szabad víznél, meleg forrásos helynél vissza 

 is maradnak. Télszakán a legtöbb Észak-Afrikában, Indiában, Burmában 

 és Khinában található. Költözködéskor rendesen kisebb, laza társaságok- 

 ban járnak s éjjel utaznak. Erre vall, hogy csendes estéken késő öszszel, 

 gyakran órákon át egyszerre több ponton nem messze egymástól hallót 

 tam szólásukat a magasban, viszont tavaszszal reggel kis területen 8 — 10 

 darabot rebbentettem föl. Repülése lassú, esetlen ; éppen csak felkalimpál 

 a nádból, alacsonyan száll s mint egy rongydarab nemsokára ismét bele 

 esik a sűrűbe. Tollazatának színe, csendes nyugodt gunnyasztása vagy 

 merev kinyújtott nyaktartása — ugy mint az alkalom kívánja — kiváló 

 alakoskodásra képesítik, s ezért még ha találkozunk is vele, csak gyakor- 

 lott szemmel vehetjük észre. A költözködés idejét kivéve, magában elvo- 

 nulva éldegél s ellentétben a többi gémfajjal, nem is költ telepesen. 

 Áprilisban párosodik s májusban rakja nádszálakból, kákalevelekböl való 

 fészkét, mely mindig nehezen hozzáférhető helyeken a magas nádban, a 

 lápok vad növényzete közt, majdnem a víz színtáján található. 3—5 

 tojása halvány kékes-zöldesszürke, alakra olyan, mint a házityúk tojásai. 



Tojásmérték: H. 50—54; Sz. 35-38 mm. 



A bölömbika, bántalmazva, nemcsak hogy mérges, de igazán csak 

 akkor « furcsa » állat. Nyakát felfújja, minden toll sörényesen külön áll, 

 szemeinek merevsége szinte félelmessé válik, hegyes csőrével pedig szigo- 

 nyoz s dühösen vagdal. Soha sem felejtem el azt a komikus « páros 

 viaskodásto, melynek egy ízben tanuja voltam; madarunk és vizs- 

 lám álltak egymással szemben. Úgy látszik, véletlenül bukkantak egymásra 

 a sűrű nádság egyik tisztásabb, szigetes helyén s annyira nagy volt a 

 meglepetésök, hogy a bölömbika repülésre sem fogta a dolgot. Magam a 

 csuhisokban, nádban gázoltam s csak a közeli törtetés meg-megujuló 

 nagy zaja keltette fel figyelmemet. A csörtetés felé tartottam hát s itt 

 szemeim elé tárult a komikus harcz, mely bármicsoda czirkusközön- 

 séget kaczajra fakasztott volna. Vizslám mindig hozzá ugrott, oda kapott 

 a felborzolt nyakú madárhoz, ez meg visszavágott; a kutya most hátul- 

 ról támadott , mire olyan forgolódzás. hercze-hurcza, ugrálás, fogcsatto- 

 gatás, fülrázás keletkezett, hogy szinte káprázott a szemem. Jó ideig 

 tartott ez így s úgy látszott, az erők és ügyesség egyformán oszlottak 



