XIX. CSALÁD. GÉMFÉLÉK. 295 



Mértéke: H. 47—53-5; Sz. 21—23-5; F. 8—9; L. 5-3—6-2; 

 Cs. 5-9—7-2 cm. 



Déli és délkeleti Európában költ, különösen a Duna mellékén, majd 

 Nyugot-Azsiában és Afrikában is. Hazánkban főleg az Al-Duna árterein 

 és nagyobb folyóink mentén elterülő rangosabb mocsarakban, a temesi, 

 torontáli nagyobb ereknél («Bara»), a Balaton mellékén, a szerémségi 

 mocsarakban, Eszék táján a «kolodjvári» ingoványban találhatók neve- 

 zetesebb telepei. A Fertőnél, Hanyságban ritkább s kevés költ, a Velen- 

 czei tónál nem is igen akad, legföljebb átvonulva. Nem annyira a nádas 

 tavakat, mint az árterek vízállásait füzesekkel, legelőkkel, nem igen 

 magas növényzettel lepett posványait kedveli. A partok közelében, lápos, 

 szigetes helyeken jár élelme után, úgy a legelőkön is. Reptében bizonyos 

 távolból, tiszta fehérnek látszik, de leszállva azonnal elnyeli a környezet : 

 sárgás rozsdás színe alakoskodik. Szállva — ha csak közel nincs — 

 könnyen összetéveszthető a kis kócsaggal, csakhogy annál mégis vala- 

 mivel kisebb, szárnycsapása meg valamivel sebesebb. A költés munkáját 

 mindig nagy társaságban végzi, de egyébkor is gyakran jár magatollú 

 czimboráival. Gyönyörű kép az, mikor a láp messzenyujtózkodó zöld síkja 

 vagy nagyobb róna víz fölött egy-egy csapat ilyen fehér madár átszár- 

 uyal s a napsugár megvilágítja őket ! Nem éppen vad, de azért lőtávol- 

 ságra meglopni csak fortélyoskod va lehet, szabadon ülő nem várja be 

 az embert. Fészkénél azonban elfelejti a szemességet s könnyen meg- 

 keríthető. Nem szól annyit, mint a nagyobb gémek s Jxarr, kharr hang- 

 ját elvétve, inkább csak otthona körül hallatja. Hozzánk érkezésének 

 országos középnapja: május i-je. E hónap második felére esik költésé- 

 nek főideje. Fészke finomabb és erősebb ágacskákból készült, laza, átlátszó 

 építmény, noha belseje holmi növényszálakkal is szegényesen ki van 

 bélelve. Leginkább fűzfákon, rekettyéken, a mocsarak mélyében, a fács- 

 kák, bokrok koronájában található. A nagy »gémfaluk-hsin» mindig 

 egyike azon fajoknak, mely a bakcsóval együtt a legtömegesebben lép 

 íöl, száz sőt ezernyi számban. 4—5, ritkábban hat zöldes kék tojást tojik. 



Tojásmérték: H. 43-48; Sz. 32—36 mm. 



Szeptemberben búcsúzik tőlünk s csapatosan vonul délre : Afrikába, 

 Mezopotámiába, a Perzsa-öbölhöz. 



Kisebb halakkal, apróbb békákkal, pondrókkal, férgekkel, rovarok- 

 kal él. Gazdaságilag közömbös vagy némileg káros. 



