XIX. CSALÁD. GÉMFÉLÉK. 297 



A SZÜRKE GÉM. 



Ardea cinei'ca L. 1758. 



[Ardea vulgaii.s Bechst. — A. leucophaea Gould. — A. shenana Sand. — 

 A. cineracea Brhm.] 



Népies nevei: kék gém (Barbacsi tó, Sopronm.); daru gém 

 (Pest-, Hevesm.) ; fosógém (Erdély) ; vasgém (az ifjabb neve helylyel-közzel). 



Jegyei: kisebb, soványabb mint a gólya, de majd akkorának lát- 

 szik; csőre rövidebb a csüdnél; az alsó lábszár csupasz része hosszabb, 

 mint a csüd fele; túlnyomóan hamvasszürke és fehér. 



Lcirása. Öreg hím: homlok és fejtető fehér, két oldalt feketén 

 szegve; a tarkóról lecsüngő bóbitatollak (2 — 3 szál) feketék, kékesszürke 

 hamvassággal; a torok és pofák fehérek, úgy a nyak is, de utóbbin a 

 tarkótól a hátig szürkésfehér, elől pedig két, fekete foltokból keletkező 

 -;iv nyomul le; a beg\lollak meghosszabbodottak lecsüngők, fehér és 

 lekete színűek; a begy oldalain kékes hamvasfekete, pamatos tollazata 

 van ; az alsó test fehér ; az evezők kékes hamvasfeketék : a váll foszlott, de 

 nem túlságos hosszú, dísztoUai világos szürkések, hegyük felé fehérek, 

 ^^ébként hamvasszürkék; a csőr túlnyomóan sárga, csak oraia barnás; a 

 szem környékének csupaszbőre sárga, szintúgy a szem is; a lábak vör- 

 nyeges barnák, a talp azonban sárgás. A fojó hasonlít a hímhez, de 

 bóbitája úgy dísztollai rövidebbek, nem oly ékesek. A fiatalok fejteteje 

 szürke, a tarkó felé sötétbülő ; nyakuk is túlnyomóan szürke ; dísztollaik 

 még fejletlenek; csőrük barnásszürke, az alsó káva zöldessárga, szintúgy 

 a szem köre és a szem is; lábaik szarúszínúek. zöldessárgába játszók. 



Méi-lélie: H. 77—88; Sz. 45—47; F. 15—18; L. 14—16; 

 ^'s. 12-5 -13-6 cm. 



Az Ó-világ minden részében honos, kivéve az északi tájakat. Nor- 

 végiában éppen a 61° é. szél. alatt még láttam két darabot s mint hal- 

 lottam, néha egyesek magasabbra is — a 68° é. szél.-ig — felkerültek. 

 Költve azonban alig megyén túl a 60° é. szél.-en. Kelet-Ázsiában is rit- 

 kább, mint nyugot felé. Nagy elterjedési körén belül majdnem minden 

 neki való helyen előfordul, csak halas vizeket találjon. E tekintet- 

 ben folyók és tavak közt nem sokat válogat, sebesen rohanó patako- 

 kat azonban nem igen keres föl, mert nem lábolhat bennök. A csen- 

 desen hömpölygő lassú folyamokhoz azonban majdnem jobban ragaszko- 

 dik, mint az álló vizekhez. A szélvizekben órákig elállong, sokszor hasig 

 2ázolva. Látszólag világfájdalmas egykedvűségben, nyakát behúzva, mint 



38 



Chernél: Magyarország madarai. II. 



