312 VI. REND. LÉPKEDŐK. 



kócsag mindig vakító fehér, mocsoktalan, soha sem oly piszkos, szeny- 

 nyes, mint a gólya. 



A kócsagot meglehetős korán visszahozza a tavasz, s első érkezésé- 

 nek országos középnapja: márczius 30. De kedvező időjárással egyesek 

 már márczius első hetének végén jelentkeznek fészkelő helyükön. Valami 

 sok pár sohasem fészkel a fészekfalvakban ; mindig csak néhány, 10—15, 

 vagy annyi sem. Különösen a vörös gémekkel szeret együtt tanyázni; a 

 Kis-Balatonon szürke gémek, kanalas gémek, vakvarjuk társaságában is 

 találtam. Mint a « gémfalu » leírásánál említettem, fészkét letiprott, gúlá- 

 ban összeálló nádszárak tetejébe, sokszor a vastag nádszálak közé szaba- 

 don, s ritkábban mocsárfűzre is rakja. Nagy, összetűzdelt nádszálakból 

 épült alkotmány ez, melynek csakis közepe van sűrűen rakva, nádleve- 

 lekkel némileg bélelve. Fészekalja 3—4 tojás, melyek színezetre igen 

 hasonlítanak az előbb leirt szürke és vörös gém tojásokhoz, talán 

 valamivel kékesebbek, de sokkal simább héjnak. (XXXIX. tábla). 



Tojásmérték: H. 63—71; Sz. 44—46 mm. 



A kotlás ideje nem egészen négy hét. Költés után az öregek elhul- 

 lajtják lengő válltollaikat s szeptember havában egyszerűbb köntösben 

 vonulnak telelő helyeikre: Észak-Afrikába, Indiába. 



Halakkal, de ezek mellett rovarokkal, férgekkel, csigákkal él s nem 

 annyira halrabló, mint például a szürke gém. Károsnak persze, hogy 

 káros a halasvíznél, de mai napság már megfogyottságában nem sokat 

 árthat; gondozott halastóhoz pedig úgy sem mer közelíteni. Madárvilá- 

 gunk dísze, remeke a kócsag s azért igen helyén való kíméléséről gon- 

 dolkodnunk. Különösen tartózkodni kellene megmaradt kevés fészkelő- 

 helyeinek háborgatásától. Úgyis ujjainkon elszámlálhatjuk azokat s ha 

 itt nincsen békessége, már a legközelebbi jövőben menthetetlenül kipusztul 

 hazánkból. Kár volna érte; tartsuk, védjük a meddig lehet. Szerencsére 

 rendkívüli vigyázó, vad természetű — bizonyára a sok üldözés következ- 

 tében — s ebben bírja erősségét az a vonuláson itt-ott megszállt néhány 

 darab. De a vadász is fejlődik furfangjának, cselvetésének kieszelésében 

 és támogatja őt a messze hordó fegyver — kócsagra golyót sem sajnál — 

 azért kétszeresen hangsúlyozom védelmét. 



