336 VIII. REND. KAPAROK. 



annyira jutott a fáczánállomány, hogy ma már igen sok területünkön 

 félvadan, elvadulva s nem is igen gondozva feltalálhatjuk. Csak sűrű, 

 bokrozatos aljú, füves, nedveses talajú vágásokat, erdőket, a közelben 

 pedig mezőt, vizet bőven találjon: ilyen területeken kevés fáradsággal 

 tenyészthető, sőt ha a közelben fáczános van, bizvást magától is fel- 

 keresi a megfelelő tartózkodási helyeket. Az igaz, hogy ha megakarjuk 

 őket tartani s az állományt növeszteni, akkor a rókát, menyétet, 

 nyestet, varjúkat, szarkát, szajkót és ragadozó madarakat vadászterüle- 

 tünkön kiméletlenül pusztítani kell, főleg a költés idejében, mert ezek 

 temérdek tojást, csirkét tönkre tehetnek. Kemény télen azután eledelt is 

 kell nekik szórni, esetleg egy részöket befogni s kamrákban átteleltetni. 



A fáczán költési ideje április és május havára esik. A kakas dürgés 

 közben kényesen, fitogtató mozdulatokkal udvarolgat háremének, szár- 

 nyait lelógatja, nyakát hátraveti, farkát kissé feltartja s méltóságteljesen 

 lépdel, néha-néha sajátságos erős gaá-gák szólást hallatva, mely után 

 még különösebb, rekedt, elfojtott hangok következnek. Párosodás után a 

 családi élettel nem törődik. A tyúkok valami félreesőbb sűrűségben, maga- 

 sabb növényzet közé, vetésbe vonulnak, sekély mélyedést kaparnak a 

 földbe, melyet néhány száraz szállal bélelnek ki és ide 8 — 15, sőt több 

 tojást is raknak. A tojások szürkés olajzöldek vagy olajbarnák. 



Tojásmérték: //. 46-47; Sz. 33—35 mm. 



25 napi kotlás után kikelnek a fiókák s őszig csapatban anyjukkal 

 maradnak. 



A fáczán kitűnő futó, sűrűségekben nehezen kel, meglapul vagy 

 lábol, de ha egyideig repült, sebesen és magasan jár. A kakas mindig 

 hangosan mintegy kak kak-oi mondva, kel; a tojó, ha szól is, inkább 

 kszi ki szótagokhoz hasonló hangot ád. Napközben ritkán száll fára, 

 estére azonban felgalyaz s ágon tölti az éjszakát. Tápláléka részben 

 állati, részben növényi. A csirkék főleg hangyatojást, rovarálczákat, fér- 

 geket, pajorokat, hernyókat, bábokat, szöcskéket, meztelen csigákat esz- 

 nek; később keményszárnyú rovarokat és magvakat, bogyókat, gyökereket, 

 friss hajtásokat költenek el. A kinőttek állati és növényi táplálékot egy- 

 aránt keresnek, úgy a mint érik. Kijárnak a búzára, árpára, kölesre, 

 kukoriczára, bükkönyre s más veteményre s itt bizonyos kárt is tesznek, 

 a mit azonban dudvamagpusztításuk, temérdek meztelen csiga fogyasz- 

 tásuk s számos káros rovar elszaporodásának korlátozása ellensúlyoz. 

 Vasmegyében Kittler főerdész megfigyelte, hogy cserebogaras esztendő- 

 ben temérdek sokat emésztettek e káros rovarból. Tapasztalták, hogy az 

 egeret is szereti s megfogja, sőt dögöt is eszik. 



