362 Vni. REND. KAPAROK. 



a szeretet, de a féltés is, madarunknak veszélyes ellensége, a vadász 

 közeledtére való intése: 



«Pitypalaty pitypalaty 



El ne hagy, itt maradj ! 



De ha jön a vadász 



Csitt ! szaladj 



Pitypalatyw. 



S a vonzódásnak az a kapcsa, mely a földnépe és a fürj között 

 fennáll, csakugyan szoros, mert már ez előbbi idézetekből is láthattuk, 

 hogy vissza-visszatér az a kérés, hogy «el ne hagyja* őt a kedves ma- 

 dárka, a mit azután Tompa leghatározottabban kifejez: 



« Virágos kenderben 

 Pitypalaty , pitypalaty , 

 Megöl a búbánat 

 Galambom el ne hagyja. 



soraival, melyekben annyi jellemző erő rejlik, hogy azok végleg átmentek 

 a nép szájába s valóságos népdallá lettek. De Tompa egy más helyen is 

 tolmácsa a magyarságnak mikor írja: 



«Hir, dicsőség fülmiiéje csattog! 

 S elsimulnak lelkemen e hangok ; 

 A mi rá hat, a mi elragadja 

 A boldogság házi pitypalatyja«. 



Bizonyos kesergést is hall a magyar fül a pitypalatyolásból, a mit e 

 szabolcsi játékdal fejez ki: 



«Hej füijecske, fürjecske! 

 Gyenge az ő álla, 

 Élete is kesereg 

 Mint a szegény árva.)) 



Ebben még kis termetére s jellemző apró csőrére is czélzást találunk. 



Népszerűsége mellett szól, hogy a kurucz-költészet is bevette s 

 annak felírissitője Endrődi Sándor sem feledkezett meg róla s «Kurucz 

 nótáinak)) virágénekeiben éppen a « Pitypalaty ének)) a legsikerültebb, 

 legszebb részletek egyike. 



Számos közmondásunk csak kiegészíti népünknek a fürj alakjára, 

 tulajdonságaira vonatkozó pontos biológiai ismeretének tanúságát. Áll- 

 janak itt ezek közül: « Kövér mint a fürj»; « Egészséges mint a fürj»; 



