XXIII. CSALÁD. FAJDFELEK. 355 



a fürj csirkék kizárólag apró rovarokkal, férgekkel, álcákkal, pókokkal táp- 

 lálkoznak, később — úgy mint az öregek ^ mindenféle magvakat szedeget- 

 nek, a levelek, hajtások csücskeit csipkedik. Őszkor — már vonulásban — 

 annyira jól élnek s elhájasodnak, hogy alig bírnak felkelni s lelőve szinte 

 szétloccsannak. Károsságukról szó sem lehet, mert csakis elhullott gabona- 

 szemeket keresgélnek s e mellett káros rovarokat is pusztítanak, legalább 

 bizonyos életkorban kiadóan. ízletes pecsenyéjével apró vadnemeink egyik 

 legnevezetesebb szárnyasa. Az, hogy némely évben sok a fürj, másban 

 meg kevés, bizonyára összefügg vándorlásának szerencsés vagy szeren- 

 csétlen sorsától. Általában azonban inkább kevesbedik, a mit azután 

 határozottan annak a szertelen irtó háborúnak kell betudnunk, mely- 

 ben az elpilledt vándortömegek, Európa déli részeiben és Afrikában, 

 elvérzenek. Százezrekre megy itt az agyonveil, lövött és fogott fürjek 

 száma s 50 — 60,000 darabot számláló hajórakodmányok nem tartoznak 

 a ritkaságok közé. Dél-Francziaoi-szág nevezetes kereskedelmet üz az 

 Algírból átkerülő fürjekkel, melyek Németországon át Angliába stb. kerülnek 

 piaczra. Ezeket a fürjeket többnyire élve hozzák, de sokszor a szállít- 

 mány harmada, vagy fele is eldöglik az úton, a mi emberi szempontból 

 e pusztításokra még sötétebb világot vet. Igen helyesen intézkedett a 

 német kormány, hogy végre a bevitelt s a fürjeknek az ország területén át 

 való szállítását betiltotta. 



XXIII. CSALÁD. 

 FAJDFÉLÉK. 



TETRAONIDAE. 



A fogolynál termetesebb madarak. Orrlyukaikat rövid tollazat borítja, 

 csüdjük gatyás, sőt némely fajnak lábuijai is tollasok; a hátulsó ujj 

 rövid vagy középhosszú; kerek szárnyuk 3-ik és 4-ik vagy 3 — 5-ik 

 evezője leghosszabb; a fark alakja igen különböző. Erdős helyeken 

 inkább tartózkodnak, mint nyilt vidéken; rendesen felgalyaznak, de a 

 földön fészkelnek s sárgás-barnás alapszínű, sötétesen foltozott tojásokat 

 raknak. Kiválóan jellemzi őket, hogy csőrük és karmaik nem esetlegesen, 

 hanem évenként rendesen, teljesen megvedlenek. Főtáplálékuk : farügyek, 

 levélhajtások, némely fajoknak a fenyúfák tűlevelei, bogyók; mellesleg 

 magvak, sőt álczák, rovarok, férgek stb. 



45* 



