XXIII. CSALÁD. FAJDFÉLÉK. 363 



havon dürög, ellenfeleivel elkeseredetten viaskodik, de éberségét perczig 

 se veszti el s nem siketül meg, mint a nagy kakas. Ezért egyköny- 

 nyen nem is « ugorható be», hanem rendesen leshelyből vadászszák. 

 A dürgöhely környéke körülbelül 1 — iVa hold nagyságú. Ezen belül járja 

 el bolondos szerelmi tánczát, mely hevesebb, indulatosabb, mint akár- 

 micsoda más szárnyas udvarlási mókája. Lázas ide-oda sürgés, tollaza- 

 tának felborzolása, ugrálás, szárnyrezegtetés, verdesés, majd embermagas- 

 ságra való felugrálás váltakoznak hévséges érzelmeinek nyilvánítása 

 közben. Majd a ragyogó havon kinyújtott nyakkal, farkát emelve, szár- 

 nyait lecsüggesztve, mintegy kábultan szédeleg, majd egy tuskóra ugrik, 

 alacsony fára száll, közbe-közbe alig leírható módon így « bugyog* vagy 

 « bugyborékol'* : rutturu-rutti-ruki iirr-urr-urr-rrnifiitturu. Emlékeztet- 

 nek e hangok a pulykakakas durukolásához, de tartósan, összefolyóbban 

 hangzanak. Különösen érint e szózat, mikor félhomályban a havas ormán 

 állunk, körülünk száz és száz fehér hegycsúcs, mely a pitymalatban 

 mindinkább felragyog, sőt rózsás lesz; alattunk a völgyeket kitöltő köd- 

 tengerek terjengenék s mi a felséges, tiszta levegő szabadságát szíva, 

 halljuk az ormokról, innen is onnan is, a dürgő nyirfajdkakasok tompán 

 áthangzó szerelmi nótáját. 



Durukolása végén erős tcsúhuj-i vagy tcsjo-ij vagy tschuhű-íj követ- 

 kezik: a «csuhukulás». Ha e hangot jól tudjuk utánozni, a közelben szóló 

 kakast odacsalhatjuk. Gyönyörű kép, a havas fák övezte hómezők felé 

 szálló lantfarkú madár ! S valóban remek látvány akkor is, midőn a fehér 

 lepelre elénk szállt s nyakát feltartva, « neszelve »>. élesen rajzolódik a 

 háttérre. A dürgés sokszor reggeli 8 óráig is eltart. A dürgés időszaká- 

 nak bevégezte vei a tyúkok hangabokrok, bozótok aljában száraz szálak- 

 kal, levelekkel kirakott földkaparásba 8—15 tojást raknak, melyek hason- 

 lítanak a siketfajd tojásaihoz. 



Tojásmérték: H. 49—51; Sz. 35—36 mm. 



A tyúk példás anya és nevelő, mindaddig vezetgeti csirkéit, míg 

 nagykorúak nem lesznek. 



A nyirfajd legszívesebben fák, bokrok rügyeit, friss hajtásait, külön- 

 féle bogyókat, rovarokat, bábokat, álczákat, sőt virágbimbókat eszik; 

 tűleveleket csak néha. Gazdaságilag közömbös. Húsa sokkal ízletesebb, 

 mint a fajdé. 



46* 



