XXIII. CSALÁD. FAJDFÉLÉK. 365 



csikja szürke, apró fekete fröcscsökkel és fekete hosszanti foltokkal; a 

 farktollak szárai feketék; gatyája fehéresbarnás, szürkén áttetsző; csőre 

 fekete; lábai barnás szarúszínüek ; szemei barnák, csupasz szemköre 

 vörös. Fiatalabb kakasok torokfoltja kisebb, barnásfekete. A tijilknak 

 nincs torokfoltja; begye, fejteteje, hátsó nyaka, háta: főleg rozsdabarna 

 t'S feketén erősen foltozott; csőre barnásabb. 



Mértéke: H. d" 36-8— 395, ? 34-5—36; Sz. 171— 178; F. 9-5— 114; 

 L. 3-8— 4-5; Cs. 1'4— 1'6 cm. 



A leirás alapjául a nálunk előforduló példányokat választva, meg- 

 jegyzem, hogy ezek — mint a középeurópaiak általán — különböznek 

 az északibb példányoktól, melyek alapszíne felül inkább szürke s nem 

 rozsdás ; azonkívül a csüd gatyásabb is, ezek a : Bonasa botiasia lagopns 

 Brhm. 1831 fajtához tartoznak (Északi, észak-keleti Európa és Ázsia). 

 A mi császármadaraink a Bonasa bonasia sylvestris Brhm. 1831 fajtát 

 képviselik. 



Közép- és északi Európa úgy Szibéria nagy része a császármadár 

 hazája. Az Alpoktól felterjed Skandinávia közepéig s úgy itt, mint Orosz- 

 ország megfelelő övében, közönséges. Közép-Európában szakadozva, he- 

 lyenként fordul csak elő. Hazánkban, kivéve Bács-Bodrog, Baranya, Békés, 

 Csanád, Csongrád, Fejér, Győr, Hajdú, Jász-N.-Kun-Szolnok, Komárom, 

 Mosón, Pozsony, Somogy, Szabolcs, Tolna, Torontál, Veszprém vármegyé- 

 ket, majd mindenütt előkerül, legtöbb azonban Máramaros, A.-Fehér, Csik, 

 (TÖmör-K.-Hont, Liptó, Sáros, Szeben, Szolnok-Doboka, Torda-Aranyos, 

 Udvarhely, Ung- és Zemplénmegyékben és Horvátországban van. Tartózko- 

 dási helyekül nedves talajú, vegyes vagy lombfáj ú, berkes-ligetes völgyekkel 

 váltakozó hegyi erdőket választ, de láperdőkben is előfordul. A fő az, 

 hogy a talaj inkább laza legyen, bokrok, bogyótermő cserjék, kisebb- 

 nagyobb tisztások, verőfényes vágások legyenek; a füves vágásokat, nagy- 

 terjedelmű szálerdőket nem igen kedveli. 



Télen-nyáron megtartja rendes helyeit, legföljebb őszszel látogat el 

 olyan területekre — kivált a tyúk — hol bőségesebb élelmet remélhet. A pá- 

 rosodási időtől eltekintve, nem igen árulja el hollétét s még ott is, hol 

 elég gyakori, bejárhatjuk az erdőt, a nélkül, hogy gyakrabban találkoz- 

 hatnánk vele, mert a legsűrűbb bozótokban húzza meg magát vagy 

 valami vastag faágra lapul s toUazatával alakoskodik. Éber, vigyázó, igen 

 jól futó madár, csakúgy mint ügyes, gyors repülő. Felverve, többnyire 

 surrogva tűnik el a sűrű faágak közt, de nem messze felgalyaz s nehezen 

 található meg újra. Úgy mint a tyúkneműek általában, ő is szeret a 

 puha talajban kaparászni, fürdeni. Párosodása márczius második felére 



