^66 VIII. REND. KAPAROK. 



esik, de ezt megelőzőleg már őszszel szeptemberben is bizonyos udva- 

 rolgatásra emlékeztető tulajdonságát árul el, mintha már ekkor kinézné 

 párját, hogy a tavaszszal ne sokat kelljen válogatnia. Hajnalban és alko- 

 nyatkor ugyanis a kakasok kiülnek valami nagyobb fára s szorgalmasan 

 hallatják azt a jellemző finom sz, szsz vagy szí, psz-psz, szí-pszpszí sípo- 

 lásukat, mely szí-tiszidiritUi trillában végződik. Tavaszkor talán szenve- 

 délyesebben hangzik ez, mint őszkor, hisz közvetetlenebb is a szerelem 

 melege. A tyúk valami bokor aljában, tuskó, ágrakás tövében, földkapa- 

 rásba rakja silány pár szálból és levélből készült fészkét s abba 8 — 12 

 vörhenyes sárgabarna alapon sötétbarnásabban foltozott tojást tojik. 

 (XXXIX. tábla.) 



Tojásmérték: H. 39—41; Sz. 28—30 mm. 



20 — 24 napi kotlás után a csirkék kikelnek s nagykorúságukig any- 

 jukkal maradnak. A kakas nem avatkozik a nevelésbe s nem sokat törő- 

 dik családjával. Öszszel a fészekaljak megszakadoznak s beköszönt az a 

 plátói dürgés, miről följebb megemlékeztem. 



A császármadár rügyekből, friss apró hajtásokból, virágbimbókból, 

 levélkékből, mindenféle erdei bogyóból, rovarokból, álczákból él s gazda- 

 ságilag közömbös. Öszszel felbonczoltak begye, hol egészen nyirfarügyek- 

 kel (az ágacskák végével együtt), hol a nyirfa fejlődő barkáival, különféle 

 magvakkal, bogyókkal volt tele. Mint egyike a legfinomabb húsú szár- 

 nyasvadjainknak, keresett pecsenye s főleg szeptemberben, hangját síppal 

 utánozva vadászszák, különben inkább csak esetlegesen kerül puska- 

 végre: hajtásban, szalonkázás közben. 



Mielőtt a következő rendet tárgyalnám, meg akarok itt még pár 

 szóval emlékezni a havasi hó fajdról — Lagopus mutus (Montin) 1776. 

 (Lagopus alpinus Nils.) — mely fajt, annak révén, hogy a szomszéd 

 Stiriában, Ausztriában előfordul, sokan a mi havasainkon is közönséges- 

 nek hiszik. Ez azonban tévedés, mert biztos előfordulásának semmi nyoma. 

 Hogy azonban régebben faunánkhoz tartozott s nem is valami nagyon 

 régen veszhetett ki, valószmü; sőt megeshetik, hogy itt-ott még egy-egy 

 pár lappang is. A Tátra-hegységben fossilis maradványait találták.^ 1850-ben 

 Gróf WoDzicKi a Tátrában nem látta,^ 1861-ben Schauer^ szintén nem 



^ Vadászlap 1880. 295, 313. 

 '-* Journ. f. Orn. 1853. 445. 1. 

 2 U. 0. 1862. 228. 471. 1. 



